Ухвала
13 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 405/7141/19
провадження № 51-5801ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 –   ОСОБА_5 на постановлене рішення суду щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 
встановив:
представник неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 звернулась до суду 
з касаційною скаргою на постановлене рішення щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Згідно п. 21 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 33 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте представник неповнолітнього засудженогоневірно вказала найменування суду касаційної інстанції, до якого вона подає касаційну скаргу.
Крім того, згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути зазначено: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Так, у своїй скарзі представник неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 вказує, що оскаржує вирок Кропивницького апеляційного суду від 15 січня 2021 року, однак, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень (надалі - ЄДРСР), такого вироку щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції 
не ухвалював. Натомість, у ЄДРСР міститься інше судове рішення відносно засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за вищевказаною датою – вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда.  
Таким чином, з касаційної скарги представника неповнолітнього засудженого неможливо чітко встановити, які саме судові рішення нею оскаржується до Касаційного кримінального суду, що суперечить положенням п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК.
Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,
що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Всупереч указаним вимогам закону представник неповнолітнього засудженого 
ОСОБА_4 – ОСОБА_5 не вказує на конкретні порушення закону, передбачені 
у ст. 438 КПК, що є підставою для скасування чи зміни судових рішень, а також належним чином свої доводи не обґрунтовує. Натомість, як убачається з касаційної скарги, вона вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Також, порушуючи у касаційній скарзі питання щодо перекваліфікації дій засудженого ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 121 КК на ч. 2 ст. 125 КК, представник неповнолітнього засудженого не наводить обґрунтування, яке б стало підставою для прийняття касаційним судом саме такого рішення.
Крім того, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються, втім ОСОБА_5 до своєї скарги не долучила таких рішень.
Наявність вказаних недоліків у скарзі, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу
про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги
і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду
на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_4 –  ОСОБА_5  залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів з дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
ОСОБА_1 	                  ОСОБА_2 	ОСОБА_3 	
Судді: