ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 жовтня 2021 року           справа №200/11988/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Міронової Г.М., суддів  Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянув  у  письмовому провадженні апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 р.  у справі  № 200/11988/20-а (головуючий І інстанції суддя Аканов О.О.)   за позовом    ОСОБА_1   до   Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області    про  визнання незаконними дій, 
                                       
                                                ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  (далі – позивач)  21.12.2021 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою  до    Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі – відповідач), в якій просила  визнати незаконними дії відповідача  щодо відмови у перегляді її заяви про перерахунок пенсії відповідно до абз.1 частини 4 статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, а також рішення від 31 жовтня 2019 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до абз.1 частини 4 статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визнати незаконним та скасувати; зобов`язати відповідача зарахувати до її загального страхового стажу періоди роботи з 01 грудня 2014 по 31 жовтня 2019 та повторно розглянути її заяву від 22 жовтня 2019 про перерахунок пенсії відповідно до абз.1 частини 4 статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (а.с. 1-5).
Рішенням Донецького  окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року   у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 146-150).
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу,  в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що вона зверталась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та не знала, що в базі персоніфікації не відображені дані про її трудову діяльність. Зауважує, що обов`язок надавати відповідні звіти до податкової служби за найманих працівників покладено саме на роботодавця.
У   відзиві  на апеляційну скаргу  Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги  позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Згідно  п. 2 ч. 1  ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,    здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (а.с. 14).
22.10.2019 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою № 4012 про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України № 1058-IV. З розписки-повідомлення вбачається: перелік документів доданих до заяви містить: 1. заява про призначення/перерахунок пенсії - 1, паспорт/посвідка – 1, інших документів вказаний перелік не містить.
Рішенням відповідача від 31.10.2019 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку, вказане рішення вмотивоване наступним. За даними пенсійної справи   ОСОБА_1 страховий стаж зараховано по 20.07.1994. Згідно копії трудової книжки, що наявна у пенсійній справі, записи після 20.07.1994 відсутні. Дані реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування свідчать, що за відомостями Державної фіскальної служби України щодо заявниці остання зареєстрована як приватний підприємець з 13.04.2016. За даними індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 станом на 22.10.2019 звітність про нарахування та сплату страхових внесків за період з 13.04.2016 по дату винесення рішення відсутня. У зв`язку із відсутністю 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. При цьому рішення має посилання на порядок його оскарження (а.с. 6).
За змістом виписки з Реєстру застрахованих осіб, яка сформована станом на 23.10.2019 року (яка додана відповідачем до відзиву), індивідуальні відомості не містять інформації, яка б свідчила  про перебування позивача у трудових відносинах з фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 .
До 26.10.2020 рішення відповідача від 31.10.2019 оскаржено не було.
26.10.2020 ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою, в якій висловила незгоду із рішенням відповідача від 31.10.2019 із зазначенням, що останнє є незаконним, оскільки при розрахунку стажу не враховано стаж роботи у ФОП ОСОБА_2 за період з грудня 2014 по жовтень 2019. Також у цій заяві позивач просила відповідача скасувати рішення від 31.10.2019 та повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії від 22.10.2019 із врахуванням страхового стажу та заробітної плати за період роботи у ФОП ОСОБА_2 з грудня 2014 по жовтень 2019, та у разі відмови скасувати рішення та повторно розглянути заяву, просила надати письмову відповідь згідно Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 8).
20.11.2020 за вих. № 0577-04-8/12074 Костянтинівсько-Дружківським управлінням Пенсійного фонду України Донецької області позивачці в порядку Закону України «Про звернення громадян» надано відповідь про розгляд її звернення від 22.10.2019, де зазначено про відсутність підстав для скасування рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 31.10.2019. Також відповідачем наголошено, що позивач у разі незгоди із вказаним рішенням мала право на його оскарження (а.с. 9).
Таким чином, між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту, з приводу правомірності відмови відповідача повторно переглянути заяву про проведення перерахунку пенсії.  
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Унормуванням пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.
Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) окреслено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 (Розділ І. Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Порядку № 22-1).
Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). (п. 1.9 Порядку № 22-1).
За п. 2.7 Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми (п. 2.10 Порядку № 22-1).
Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію (п.2.23 Порядку № 22-1).
Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Дані дії Пенсійного фонду регламентовані ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV.
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку № 22-1).
В силу пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою та за наявності в особи всіх необхідних документів.
Приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України та підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 занотовано, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналізуючи наведені норми права,  вбачається, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії, є подання особою особисто або її представником заяви безпосередньо до уповноваженого пенсійного органу та додання до неї необхідних документів.
Аналогічна правова позиція відносно того, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення/перерахунок пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку, викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 425/1867/16-а, від 19.04.2018 року у справі № 601/198/16.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач 22.10.2019 звернулась до пенсійного органу із заявою зразка встановленого Порядком № 22-1 про перерахунок пенсії, але документів визначених Порядком № 22-1 не додала.
За результатом розгляду вищевказаної заяви відповідачем 31.10.2019 винесено рішення про відмову у проведенні перерахунку, вказане рішення ОСОБА_1 не оскаржувала ні в судовому порядку, ні до органів вищої інстанції Пенсійного фонду.
Посилаючись на протиправність дій відповідача, які на думку позивачки полягають у відмові здійснити перегляд заяви про перерахунок пенсії, а також заявляючи до суду вимогу про визнання незаконним та скасування рішення від 31.10.2019 року про відмову у перерахунку пенсії, позивач також вважає, що існують підстави для зобов`язання Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути подану нею 22.10.2019 заяву про перерахунок пенсії.
Проте, з урахуванням встановлених обставин, проаналізувавши норми права, суд першої інстанції, дійшов  вірного висновку про безпідставність вказаних позовних вимог.
Як зазначалось судом вище, на момент ухвалення спірного рішення від 31.10.2019 у відповідача були відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачки, оскільки останньою до заяви про перерахунок не додавались документи на підтвердження страхового стажу, як то трудової книжки із записом про періоди трудової діяльності або трудового договору укладеного із ОСОБА_2 , виплатних відомостей про заробітну плату, тощо, крім того згідно виписки з Реєстру застрахованих осіб станом на 23.10.2019 позивач не перебуває у трудових відносинах з ОСОБА_2 .
На час ухвалення спірного рішення від 31.10.2019 у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані які б свідчили про трудові відносини позивачки із ФОП ОСОБА_2 за спірний період також були відсутніми, що виключало можливість для відповідача використати їх для розгляду питання щодо перерахунку пенсії позивачки.
Також з матеріалів справивбачається, що виправлення до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування стосовно внесення інформації про періоди трудової діяльності ОСОБА_1 за спірний період, внесені після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення від 31.10.2019 року.
Позивач також проігнорувати строки звернення до суду встановлені ст. 122 КАС України.
Документи на підтвердження трудової діяльності ОСОБА_1 надані суду під час розгляду справи, доказів, що вказані документи надавались відповідачу під час прийняття спірного рішення від 31.10.2019 суду не надано, як і не надано доказів щодо відмови відповідача їх розглянути.
Заява позивача від 26.10.2020 в даному випадку з урахуванням умови її подання, розглянута органом ПФУ відповідно до норм Закону України "Про звернення громадян" з урахуванням чого суд зазначає, що надана пенсійним органом відповідь від 20.11.2020 № 0577-077-04-8/12074 із роз`ясненнями по суті заяви позивача, є правомірною.
Суд зазначає, що особливістю вчинення дій суб`єктом владних повноважень на виконання його владних управлінських функцій є те, що такі дії можуть вчинятись виключно на підставі та у межах повноважень, встановлених Конституцією та законами України, тобто виключають право діяти в інший спосіб.
При цьому суд  зазначає: якщо позивач виявляє бажання здійснити перерахунок пенсії, вона не позбавлена можливості звернутись до пенсійного органу повторно із заявою встановленого зразка та доданням належних документів та отримати відповідне рішення щодо розгляду заяви із зазначеного питання та у разі незгоди з таким рішенням оскаржити його у судовому порядку.
В рамках адміністративного судочинства: дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм.
Обставини цієї справи виключають можливість кваліфікувати дії та оскаржуване рішення відповідача протиправними.
З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про  відмову у задоволенні позовних вимог.
За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
І відповідачем  доведено, що  у спірних правовідносинах він діяв правомірно.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскарженого судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2021 було відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.
Пунктом 1 частини 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Згідно ч. 1   ст. 4 Законом України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла  на момент подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно  до  Закону  України "Про  Державний  бюджет України  на  2020 рік" з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум працездатних осіб встановлений у місячному розмірі  2102  грн.
За правилами п. 3 ч. 2  ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, на момент подання апеляційної скарги), за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п.п.2).
Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у позовній заяві заявлені вимоги немайнового характеру.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” (в редакції, що діяла  на момент подання позовної заяви) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано  фізичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.  
Враховуючи наведене,  апелянту необхідно було сплатити - 1261, 20  грн.  та належним чином це підтвердити.
Таким чином, необхідним є стягнення з позивача на користь Державного бюджету України відстроченого судового збору у розмірі 1261, 20 грн.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 р.  -  залишити без задоволення. 
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 р.  у справі  № 200/11988/20-а  - залишити без змін.
Стягнути  з     ОСОБА_1     ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,    проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь   Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106)   судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна грн.) 20 коп.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 6 жовтня 2021 року.

Головуючий  суддя                                                                                              Г.М. Міронова

Судді                                                                                                                        А.А. Блохін

                                                                                                                         Т.Г. Гаврищук