УХВАЛА

16 листопада 2021 року
Київ
справа №420/7423/19
адміністративне провадження №К/9901/38895/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на    постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від    07 вересня 2021 року 
в адміністративній справі №420/7423/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Апарату Ради Національної безпеки і оборони України у частині позовних вимог 
про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та здійснення належним чином оплати праці за роботу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Апарату Ради національної безпеки і оборони України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Апарату Ради національної безпеки та оборони України, яка полягає у нездійсненні чи неналежному здійсненні оплати праці за роботу на посаді радника Секретаря Ради національної безпеки і оборони України служби Секретаря Ради національної безпеки і оборони України (посада патронатної служби) з 20 до 27 серпня 2019 року;
- зобов`язати Апарат Ради національної безпеки та оборони України здійснити належним чином оплату праці за роботу на цій посаді шляхом виплати всіх сум, що належать позивачу, а також виплатити позивачу, як працівникові, середній заробіток за весь час затримки виплати цих сум по день фактичного розрахунку;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Апарату Ради національної безпеки та оборони України (01601, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8) моральну шкоду, заподіяну ОСОБА_1 через незаконну бездіяльність суб`єктів владних повноважень а саме: Апарату Ради національної безпеки та оборони України у розмірі 15000,00 (п`ятнадцяти тисяч) грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Апарату Ради Національної безпеки і оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Апарату РНБО України, яка полягає у нездійсненні оплати праці ОСОБА_1 за роботу на посаді радника Секретаря РНБО України служби Секретаря РНБО України (посада патронатної служби) з 30 серпня 2019 року по 12 січня 2020 року.
Зобов`язано нарахувати та вплатити середній заробіток за час затримки з 30 серпня 2019 року по 12 січня 2020 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від    07 вересня 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року було скасовано.
Ухвалено по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Апарату Ради Національної безпеки і оборони України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 28 по 29 серпня 2019 року; здійснення належним чином оплати праці за роботу на посаді радника Секретаря РНБО України служби Секретаря РНБО України служби стратегічного планування та аналізу Апарату РНБО України (посада патронатної служби) відмовлено.
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від  07 вересня 2021 року та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що позивачем вже подавалася касаційна скарга на оскаржуване судове рішення, при цьому як зазначає скаржник, ним додержано тридцятиденний строк при поданні першої касаційної скарги. Проте Верховний Суду ухвалою від 22 жовтня 2021 року касаційну скаргу повернув, оскільки суд дійшов висновку про неналежне обґрунтування підстав касаційного оскарження. Повторно касаційну скаргу подано позивачем через підсистему «Електронний суд» 26 жовтня 2021 року.
За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Частина третя статті 329 КАС України зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Так, скаржником направлено повторну касаційну скаргу у найкоротший строк, що є належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження.
За такого правового регулювання, обставин справи та доказів доданих скаржником на підтвердження зазначених обставин, Суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
Підставою касаційного оскарження судових рішень позивач визначає  пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначаючи про застосування судом апеляційної інстанції норми статті 117 КЗпП України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18 січня 2021 року у справі 826/12941/15 у постанові від 26 листопада 2019 року у справі 806/2176/17 та постанові від 17 липня 2019 року у  справі №2а-10061/09/2570.
Також підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник вказує пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини 2 та частини 5 статті 6 Закону України № 108/95-ВР «Про оплату праці», частини  2 та частини 5 статті 96 КЗпП України, підпункти «в» та «г» підпункту 3 пункту 3 самої Постанови № 1298 у вимірі частини 4 статті 43 Конституції України, статті 1 Протоколу до Європейської конвенції з прав людини у подібних правовідносинах.
Скаржник як на підставу для касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій посилається також на положення пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України (суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу (пункт 1 частини другої статті 353 КАС України).
Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1,3,4 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 3, 329, 334 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від  07 вересня 2021 року в адміністративній справі №420/7423/19 та поновити його.
Відкрити провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на  постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від  07 вересня 2021 року в адміністративній справі №420/7423/19 за позовом ОСОБА_1 до Апарату Ради Національної безпеки і оборони України у частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та здійснення належним чином оплати праці за роботу.
Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду матеріали справи №420/7423/19.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
О.А. Губська 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду