ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року                                   м.Дніпро                            Справа №  904/3406/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:                                              
головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),                                                                                             
суддів Чус О.В., Кощеєва І.М., 
секретар судового засідання Абадей М.О.
за участю представників сторін
від позивача: представник не з`явився;
від відповідача представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 06.09.2021 (повний текст складений 08.09.2021, суддя Ярошенко В.І.) у справі №904/3406/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромтрансбуд",                         м. Кременчук Полтавської області
до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат",                        м. Жовті Води Дніпропетровської області
про  стягнення 1 121 328,70 грн, - 

ВСТАНОВИВ:   

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромтрансбуд" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на свою користь 1 121 328,70 грн, з яких 1 104 580 грн заборгованості, 11 545, 80 грн інфляційних,          5 202, 90 грн 3% річних. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2021 у справі №904/3406/21 позов задоволено у повному обсязі: з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромтрансбуд" 1 104 580 грн заборгованості,               11 545, 80 грн інфляційних, 5 202, 90 грн 3% річних, 16 819,93 грн витрат зі сплати судового збору.
15.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромтрансбуд" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14 000 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2021 у справі №904/3406/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромтрансбуд" щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено: з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромтрансбуд"   14 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення мотивоване доведеністю заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу та недоведеністю відповідачем їх неспівмірності. 
Не погодившись із додатковим рішенням місцевого господарського суду, Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2021 у справі №904/3406/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрпромтрансбуд" у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 14 000,00 грн. 
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          судом першої інстанції неповно з`ясовані всі обставини у справі;
-          у договорі про надання правової допомоги №04/03/21 від 04.03.2021 не було визначено розміру гонорару, тому сума 14  000,00 грн є необґрунтованою та непідтвердженою;
-          позивачем не надано детального опису робіт, виконаних адвокатом, часу, витраченого на виконання цих робіт, детального опису витрат, розрахунку вартості складових відповідних послуг;
-          заявлений в акті приймання – передачі послуг час, витрачений адвокатом на виконання зазначених в акті робіт, є завищеним та не відповідає критерію розумності.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 27.09.2021 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Чус О.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2021 зазначеною колегією суддів після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 06.09.2021 у справі №904/3406/21, розгляд справи призначений у судове засідання на 23.11.2021.
08.11.2021 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення від 06.09.2021 у справі №904/3406/21 без змін. Позивач зазначив, що доводи апелянта є необґрунтованими, у п. 4.1. договору №04/03/21 від 04.03.2021 сторонами визначений розмір гонорару; поданими доказами підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у заявленій сумі 14  000,00 грн; детальний опис робіт міститься в матеріалах справи; надання детального опису часу, витраченого на надання послуг, та розрахунку вартості складових частин відповідних послуг нормами процесуального законодавства не передбачено; вартість правничої допомоги визначена у фіксованій сумі за кожен процесуальний документ та кожне судове засідання, а не в погодинній оплаті; опис витрат, понесених адвокатом, не складався з огляду на те, що до заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу входить вартість саме наданих адвокатом послуг, а не понесених витрат; понесені витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 1,2% від ціни позову, тому є співмірними; відповідачем доказів неспівмірності витрат не надано; відповідачем під час розгляду справи неодноразово подавались безпідставні та необґрунтовані клопотання про відкладення розгляду справи, що свідчить про його недобросовісну поведінку та має бути враховано відповідно до п. 3 ч.5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. 
У судове засідання 23.11.2021 позивач та відповідач явку представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно положень  статті 123 Господарського процесуального кодексу України  до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до  статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5  статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до  статті 126 Господарського процесуального кодексу України  за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій  статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, в постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після  ухвалення рішення по суті позовних вимог.
За визначенням п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у поданому позові зазначено про орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести під час розгляду справи №904/3406/21, а саме: підготовка позову – 10  000,00 грн, відповіді на відзив – 2  000,00 грн, участь представника в одному судовому засіданні – 2  000,00 грн. Позивачем зазначено, що докази на понесення вказаних витрат будуть надані ним у строк, визначений ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. 
15.07.2021 після прийняття судового рішення у справі №904/3406/21 від 12.07.2021 від позивача до суду першої інстанції надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14  000,00 грн. 
На підтвердження заяви надані наступні документи: 
- детальний опис наданих адвокатом Шулік О.Й. послуг за договором про надання правничої допомоги №04/03/21 від 04.03.2021, відповідно до якого адвокатом здійснено правовий аналіз та опрацювання первинних документів, законодавчої бази, що регулює правовідносини між позивачем та відповідачем, складання позовної заяви про стягнення з відповідача заборгованості за договором №428/11/177Е від 14.05.2020, складання розрахунку ціни позову, відповіді на відзив, представництво інтересів позивача у судовому засіданні 09.06.2021;
- копія акту приймання – передачі №1 від 24.03.2021, яким засвідчується здійснення адвокатом Шулік О.Й. правового аналізу та опрацювання первинних документів, законодавчої бази, що регулює правовідносини між позивачем та відповідачем, складання позовної заяви про стягнення з відповідача заборгованості за договором №428/11/177Е від 14.05.2020, складання розрахунку ціни позову; розмір гонорару за визначені послуги становить 10  000,00 грн;
- копія акту приймання – передачі №2 від 05.05.2021, яким засвідчується складання адвокатом Шулік О.Й. відповіді на відзив у справі №904/3406/21; розмір гонорару за визначену послугу становить 2  000,00 грн;
- копія акту приймання – передачі №3 від 09.06.2021, яким засвідчується представництво адвокатом Шулік О.Й. інтересів позивача в судовому засіданні 09.06.2021 в Господарському суді Дніпропетровської області у справі №904/3406/21; розмір гонорару за визначену послугу становить 2  000,00 грн;
- копії рахунків на оплату визначених послуг №240321 від 24.03.2021 на суму 10  000,00 грн, № 50521 від 05.05.2021 на суму 2  000,00 грн, № 90621 від 09.06.2021 на суму 2  000,00 грн;
- копії платіжних доручень про оплату рахунків №1718 від 24.03.2021 на суму 10  000,00 грн, № 1850 від 10.06.2021 на суму 2  000,00 грн, № 1800 від 06.05.2021 на суму 2  000,00 грн.
22.07.2021 від відповідача до суду першої інстанції надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому він просив відмовити у стягненні адвокатських послуг на суму 14  000,00 грн, обґрунтувавши це тим, що представником позивача не надано детального опису робіт, виконаних адвокатом, часу, витраченого на виконання цих робіт, детального опису витрат, понесених адвокатом на виконання цих робіт. 
03.09.2021 від позивача до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що п. 4.1. договору №04/03/21 від 04.03.2021 про надання правничої допомоги визначено розмір гонорару за надану згідно цього договору правничу допомогу (фіксована сума оплати за кожен процесуальний документ та кожне судове засідання); відповідачем не надано жодних доказів неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу та не заявлено обґрунтованого клопотання про зменшення розміру таких витрат, тому підстави для їх зменшення відсутні; понесені витрати на професійну правничу допомогу становлять 1,2 % від ціни позову, тому є співмірними; процесуальні дії відповідача у справі №904/3406/21 свідчать про його недобросовісну поведінку, що має бути враховано відповідно до п. 3 ч.5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпромтрансбуд" та адвокатом Шулік Оленою Йосипівною, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2447 від 30.10.2018, укладений договір про надання правничої допомоги №04/03/21.
В розділі 1 цього договору визначено, що за надання правничої допомоги клієнт сплачує адвокату грошову винагороду – гонорар.
Згідно розділу 2 договору адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу, пов`язану з: правовим аналізом та опрацюванням первинних документів з питання стягнення Товариством з обмеженою відповідальністю “Укрпромтрансбуд” заборгованості з Державного підприємства “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” за договором №428/11/177Е від 14 травня 2020 року; опрацюванням законодавчої бази, що регулює правовідносини з надання послуг та стягнення заборгованості за надані послуги в розрізі господарських відносин між Державним підприємством “Східний гірничо-збагачувальний комбінат” і Товариством з обмеженою відповідальністю “Укрпромтрансбуд”; складанням позовної заяви від імені Товариства  з обмеженою відповідальністю “Укрпромтрансбуд” до Державного підприємства “Східний         гірничо-збагачувальний комбінат” про стягнення заборгованості за договором               № 428/11/177Е від 14.05.2020; складанням розрахунку ціни позову, відповіді на відзив, представництвом інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромтрансбуд” у суді першої інстанції у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромтрансбуд” до Державного підприємства “Східний  гірничо-збагачувальний комбінат” про стягнення заборгованості за договором № 428/11/177Е від 14.05.2020.
Пунктом 4.1.1. договору зазначено, що за надання правничої допомоги, визначеної п. п. 2.1.1 - 2.1.4 п. 2.1 даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у сумі              10 000, 00 грн.
За надання правничої допомоги, визначеної п. п. 2.1.5 п. 2.1 даного договору,  - гонорар у сумі 2 000, 00 грн (пункт  4.1.2 договору). 
За надання правничої допомоги, визначеної п. п. 2.1.6 п. 2.1 даного договору,  -  гонорар у сумі 2 000,00 грн за представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромтрансбуд” в одному судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції (пункт 4.1.3. договору). 
Матеріалами справи підтверджується подання позивачем у справі №904/3406/21 відповіді на відзив на позовну заяву та участь представника позивача адвоката        Шулік О.Й. у судовому засіданні 09.06.2021. 
Повноваження адвоката Шулік О.Й. підтверджені копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2447 від 30.10.2018 та ордером серії ВІ №1036777 від 22.03.2021 (а.с. 56, 57).
З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 14 000,00 грн, що були надані адвокатом Шулік О.Й., підтверджуються матеріалами справи та відповідають обсягу виконаної нею роботи, складності справи та в цій частині заперечення апелянта є безпідставними.
Верховний Суд у додатковій постанові від 18.03.2021 у справі №  910/15621/19 зазначив, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або  з власної ініціативи)  може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу  та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.  Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката  або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з  критерію реальності адвокатських витрат  (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та  критерію розумності їхнього розміру,  з урахуванням конкретних обставин справи  та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи №904/3406/21, відповідачем не доведено  належними та допустимими доказами неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу позивача, а також не заявлено обґрунтованого клопотання щодо зменшення таких витрат. 
Колегія суддів на підставі критеріїв, визначених ч. ч. 5 - 7,9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, встановила, що розмір визначених для цілей розподілу витрат, пов`язаних   із даною справою, не є непропорційним предмету спору, тому підстави для зменшення розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/3406/21 в сумі 14  000,00 грн відсутні.
З огляду на викладене, додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 06.09.2021 у справі №904/3406/21 ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права та підстави для його скасування відсутні. 
Керуючись ст. ст. 269, 270, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,  -  

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 06.09.2021 у справі №904/3406/21 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2021 у справі №904/3406/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складений 23.11.2021.

     Головуючий суддя                                                  Е.В. Орєшкіна
     Суддя                                                                             І.М. Кощеєв
     Суддя                                                                               О.В. Чус