Постанова
Іменем України
 
29 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 754/3233/20
провадження № 61-9372св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», 
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у складі колегії суддів: Соколової В. В., Андрієнко А. М., Поліщук Н. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
23 лютого 2021 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача адвоката Танащука М. В. про залишення позову без розгляду.

 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року позов залишено без розгляду.
 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що адвокатом Літвіновим Є. В. 
не надано належних документів, які б надавали йому право на представництво інтересів ТОВ «Порше Мобіліті» в Броварському міськрайонному суді Київської області, оскільки в ордері не зазначено конкретну назву суду. 
 
Короткий зміст постанови апеляційного суду 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року скасовано і справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у судах всіх інстанцій є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу 
у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ні договір, ні ордер на надання правової допомоги, додані представником Літвіновим Є. В. до позовної заяви, не містять жодної конкретної назви будь-якого конкретного суду, а лише містять узагальнене посилання на місцеві та апеляційні суди, яке не є назвою, а отже адвокат Літвінов Є. В. не мав повноважень на представництво позивача 
в Броварському міськрайонному суді Київської області. Наведене відповідає правовій позиції висловленій Великою Палатою Верховного Суду в постанові 
від 05 червня 2019 року по справі № 9901/847/18.

Доводи інших учасників справи
 
У липні 2021 року Літвінов Є. В. надіслав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану постанову апеляційного суду залишити без змін. Зазначав, що твердження скаржника є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають 
до задоволення.
 
У липні 2021 року ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду пояснення 
на відзив, в якому зазначала, що твердження представника ТОВ «Порше Мобіліті» про те, що представника підписавши позовну заяву діяв у межах своїх повноважень не відповідає дійсним обставинам справи. 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 754/3233/20, витребувано її з Броварського міськрайонного суду Київської.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
У березні 2020 року адвокат Літвінов Є. В. в інтересах ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
На підтвердження своїх повноважень адвокат Літвінов Є. В. долучив копію договору про надання юридичних послуг укладеного між Адвокатським об`єднанням «КПД Консалтинг» та ТОВ «Порше Мобіліті»; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ДН № 4948; копію довіреності; копію ордеру на надання правової допомоги серія КВ № 402610 
(т. 1, а. с. 200-206).
 
В ордері зазначено, що адвокат Літвінов Є. В. надає ТОВ «Порше Мобіліті» правову допомогу у місцевих, апеляційних та Верховному Суді незалежно від спеціалізації.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частинами першою, другою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства 
є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, а саме рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права 
чи порушення норм процесуального права.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з пунктом 2 частини 1 статті 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, 
на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
 
Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 зазначеного Закону, відповідно до частин 1-3 якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника 
в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
 
Згідно з пунктами 5, 11, 12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року № 118 (далі - Положення) ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним 
та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій 
в інтересах клієнта. Назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).
 
За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду про те, що вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у місцевих, апеляційних та Верховному Суді незалежно від спеціалізації є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому 
не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної 
та суб`єктної юрисдикції судів.
 
Подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 361/4347/17, від 03 серпня 2020 року у справі № 428/3851/19.
 
Вказаний висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/847/18, з огляду на те, що в зазначеній справі в ордері 
на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» були відсутні відомості про судові органи, тоді як у справі, яка переглядається, вказано про надання адвокатом правової допомоги у місцевих, апеляційних та Верховному Суді на підтвердження чого надано також договір про надання правової допомоги, що в цьому випадку є достатнім для висновку про наявність у Літвінова Є. В. права на підписання позовної заяви від імені 
ТОВ «Порше Мобіліті».
 
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/847/18 застосовувала Положення у редакції від 12 квітня 2019 року № 41 разом із тим, представник ТОВ «Порше Мобіліті» - Літвінов Є. В. звернувся до суду 11 березня 2020 року, коли діяла нова редакція Положення.
 
Доводи заявника про те, що адвокат що ні договір, ні ордер на надання правової допомоги, додані представником Літвіновим Є. В. до позовної заяви, не містять жодної конкретної назви будь-якого конкретного суду, а лише містять узагальнене посилання на місцеві та апеляційні суди, яке не є назвою, а отже адвокат Літвінов Є. В. не мав повноважень на представництво позивача 
в Броварському міськрайонному суді Київської області не заслуговують на увагу, оскільки долучена до позовної заяви копія ордеру від 20 травня 2019 року серія КВ № 402610 містить усі обов`язкові реквізити, передбачені Положенням.
 
Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, 
на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального 
і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали апеляційного суду без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                        В. М. Коротун
 
                                                                                                                        М. Є. Червинська