ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

                                                  Головуючий суддя у першій інстанції: Коморний О.І

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 380/10173/20 пров. № А/857/12578/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Матковської З.М., Кузьмича С.М. 
за участю секретаря судового засідання:          Пославського Д.Б. 
представника відповідача:                              Мачіха Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі № 380/10173/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,, - 
ВСТАНОВИВ:
01.06.2021р. ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень в особі Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання вчинити дії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021р. у справі № 380/10173/20.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2021р. вказану заяву залишено без задоволення. 
Не погоджуючись із даною ухвалою, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, вказує на неповне з`ясування фактичних обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.
Апелянт просить суд, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2021р. скасувати та прийняти нове рішення яким заяву задовольнити.
Представник відповідача  Мачіха Н.А. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2021р. залишити без змін.
Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
ч.1 ст.129-1 Конституції України  визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Положеннями ст.370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок. 
Отже, учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.
Так, ч.1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
ч.3 ст.383 КАС на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.
Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
У поданій заяві, ОСОБА_1 вказує, на протиправні дії Військової частини НОМЕР_1 які  полягають в нарахуванні та виплати індексації грошового забезпечення  за період з 01.01.2016р.-17.11.2017р. із застосуванням базового місяця відмінного від січня 2008 року здійсненних на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021р. у справі №380/10173/20. Проте, невідомо який саме базовий місяць застосував відповідач.
Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що для визнання дій або бездіяльності протиправними недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання відповідачем обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. 
Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправності дій або бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність таких дій для прав та інтересів заінтересованої особи.
Нормами ст.ст.382-383 КАС України виокремлюються такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.382 КАС України) і визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).
Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Колегія суддів наголошує, що застосування ст.383 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме бездіяльність, щодо виконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Вказаний висновок викладений в постанові Верховного суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15.
Так, як видно з матеріалів справи, заявник у поданій в порядку ст.383 КАС заяві формує вимоги, що фактично є новим предметом позову з нових(інших) підстав позову.
Тобто, ОСОБА_1 звертаючись до суду з такою заявою фактично сформувала нові позовні вимоги, що відповідно не може бути вирішено судом у порядку застосування ст.383 КАС. 
Також, необхідно звернути увагу на те, що вимога заявника про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.01.2016р.-17.11.2017р. вирішена судом та у її задоволенні відмовлено.
Отже, апеляційний суд  вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку що в діях Військової частини НОМЕР_1 відсутня протиправна бездіяльність по виконанню судового рішення у справі № 380/10173/20, оскільки дане рішення суду виконане, а сформовані вимоги у заяві в порядку ст.383 КАС України є по своїй суті фактично новими позовними вимогами та можуть бути розглянуті в порядку Розділу ІІ КАС України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даній справі апелянт не навів переконливих аргументів на підтвердження бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, оскільки в поданій заяві фактично сформував нові позовні вимоги, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви в порядку ст.383 КАС України.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутні правові підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.02.2021р. у справі №380/10173/20 оскільки, дане рішення є виконаним, що не спростував апелянт.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
В ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року у справі № 380/10173/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 01.11.2021р.