ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року	Львів	Справа № 462/3288/21 пров. № А/857/13212/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р.Й.,
суддів                                                                       Гудима Л.Я., 
                                                                                 Святецького В.В.,                                                                             
з участю секретаря судового засідання                Петрунів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2021 року (прийняте у м.Львові, суддею Ліуш А. І.) у справі № 462/3288/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

                                                  В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із вказаним позовом та просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 122111 від 23 квітня 2021 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано наведених ним доводів, що відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) органи Національної поліцї розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121 КУпАП. Статтею 221 КУпАП передбачено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами четвертою, сьомою і дев`ятою статті 121 КУпАП. Незважаючи на наведене, орган Національної поліції вийшов за межі наданих законом повноважень та розглянув справу про адміністративне правопорушення, що передбачена частиною сьомою статті 121 КУпАП та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. 

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалося.
Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 122111 від 23 квітня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною сьомою статті 121 і частиною другою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.
Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 23 квітня 2021 року о 23.20 год. керував транспортним засобом «БМВ Х5», у якого не підсвічувався задній номерний знак у темну пору доби,  чим порушив пункт 2.9 (в) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), а також не увімкнув аварійну світлову сигналізацію після зупинки, чим порушив пункт 9.9 (б) ПДР.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач лише формально без відповідного обґрунтування зазначає про відсутність у відповідача повноважень на винесення оскаржуваної постанови. При цьому, позивачем не надано суду жодних належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів, що він не здійснював адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, не відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306 (далі - ПДР).
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.9 (в)  ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Положеннями частини шостої статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Відповідно до п.9.9 (б) ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених частиною сьомою статті 121 та частиною другою статті 122 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком та неувімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Суд зазначає, що доказів вчинення позивачем вказаних правопорушень, які б підтверджували правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не надано.

Разом з тим, частина сьома статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, зокрема, керування водієм транспортним засобом з неосвітленим немерним знаком, а саме накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Однак описова частина оскаржуваної постанови не містить даних щодо повторного вчинення позивачем вказаного правопорушення, що дає підстави для висновку про неправильну кваліфікацію дій позивача.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліцї розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121 КУпАП. 
Статтею 221 КУпАП передбачено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами четвертою, сьомою і дев`ятою статті 121 КУпАП.

Отже, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною сьомою 121 КУпАП, належить до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.
Також варто зауважити, що в результаті неправильної кваліфікації дій позивача оскаржуваною постановою застосовано санкцію до позивача відповідно до частини сьомої статті 121 КУпАП, а саме: адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн, при цьому застосування вказаної санкції за результатами розгляду справи належить до повноважень суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Вищенаведені обставини судом першої інстанції не враховані.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, та невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову з вищевикладених мотивів.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що під час подання апеляційної скарги апелянт сплатив судовий збір у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) грн, що підтверджується квитанцією № ПН650 від 09.07.2021.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, колегія суддів вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору,  у розмірі 681 грн.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

                                                П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2021 року в адміністративній справі № 462/3288/21 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 122111 від 23 квітня 2021 року і закрити справу про адміністративне правопорушення. 

Стягнути на користь ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одна) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Постанова складена у повному обсязі 30 вересня 2021 року.