Справа № 456/2735/21                                Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я. 
Провадження № 33/811/1314/21                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2021 року, 

встановив:

цією постановою ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  у дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.
Згідно постанови,  ОСОБА_1 03.06.2021 року о 00 год. 06 хв. по автомобільній дорозі у с. Нежухів Стрийського району Львівської області керував належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки Mercedes-Benz E-320, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка не відповідає обстановці; звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити.
В обґрунтування вказує, що 03.06.2021 року, близько 00 години 05 хвилин, він - ОСОБА_1 , вертаючись до дому в с. Нежухів, Стрийського району, Львівської області та керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Е- 320» державний номерний знак НОМЕР_1 , де на автодорозі с. Нежухів Стрийського району, Львівської області, був зупинений працівниками Стрийського ВП ГУНП України Львівської області. Підійшовши до його автомобіля працівники поліції, запропонували йому, пред`явити документи на вищезгаданий автомобіль, на що він, погодився та надав документи. Надалі працівники поліції повідомили, що зупинка пов`язана із тим, що на автомобілі пошкоджений задній бампер. Не звертаючи уваги на його пояснення, працівники поліції склали відносно нього Постанову про адміністративне правопорушення, після чого, без будь-яких на то законних підстав, повідомили його, про необхідність проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», на що він, погодився, оскільки будь-яких алкогольних напоїв не вживав. Крім того він повідомив, що алкоголю не вживає вже на протязі декількох років, і що в цей день він вживав медичний препарат «КАПТОПРЕС», який допомагає йому понизити тиск. Не зважаючи на його пояснення, поліцейський надав йому технічний засіб «Drager», на який мундштук уже був одягнутий. Продувши в пристрій, пристрій не зафіксував наявності випарів алкоголю в повітрі,що ним видихалося. Після чого, не складаючи жодного акту про проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», поліцейський забрав у нього пристрій, та повідомив, що у нього виникла підозра, що він вживав наркотичні засоби, і що йому необхідно проїхати із ними до медичного закладу, що його вкрай обурило, з чим він не погодився так як, жодних наркотичних, психотропних, сильнодіючих препаратів я ніколи не вживав.
Не беручи до уваги його заперечення та пояснення, працівники поліції в присутності двох сторонніх осіб, склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чим порушили його конституційні права, та вимоги чинного законодавства України.
Дії поліцейських при складанні протоколу, апелянт вважає такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки працівниками поліції, при документуванні вказаного адміністративного правопорушення, допущено ряд суттєвих недоліків, які виключають в його діях наявність будь-якого складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що в даному випадку, копії протоколу про адміністративне правопорушення, тасамого акту проходження освідування йому, вручено не було. Крім того, після складанняпротоколу, працівники поліції дозволили йому, і надалі керувати транспортним засобом, щов свою чергу ставить під сумнів його перебування в стані будь-якого сп`яніння, адже якби віндійсно перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння то керуватитранспортним засобом йому б не дозволили.
Наголошує, що одним з доказів його винуватості, Стрийський міськрайонний суд зазначив відеозапис, з нагрудної камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи, однак вказаний запис не може являтися доказом, так працівниками поліції не представлено Суду витяг з журналу обігу, видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, згідно якого працівникам поліції видавались бодікамери. (Що передбачено Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, далі - Інструкція..).
У разі копіювання та видачі відеозапису робиться відмітка в Журналі обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи або в Журналі обліку - однак, в матеріалах провадження, відсутні такі документи, що ставить під сумнів допустимість таких доказів, як відеозапис, до матеріалів справи не надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення, який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.
Апелянт наполягає, що будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.
Вивчивши матеріали справи №456/2735/21, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного. 
ОСОБА_1 не з`явився в суд апеляційної інстанції для участі в розгляді справи, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, подав клопотання в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що апеляційну скаргу підтримує, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Відповідно ж до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 054805 від 03.06.2021 року; направленням від 03.06.2021 року за № 1 для огляду водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Стрийська центральна районна лікарня»; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що 03.06.2021 року вони були присутні під час відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та щодо доставлення його поліцейськими у медичний заклад для цієї мети. При цьому кожен вказав також на поведінку цього водія, котра не відповідала обстановці; відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Стрийського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, котрі здійснювали оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил Правил дорожнього руху України.
При цьому покликання в апеляційній скарзі, що відеозапис, який наявний в матеріалах справи є неналежним доказом, апеляційний суд вважає безпідставним та погоджується висновком судді суду першої інстанції, що такий відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, то такі на увагу не заслуговують, так як факт сп`яніння в даному випадку не було встановлено, а протокол складено у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України.
Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують та не містять правових підстав для скасування судового рішення.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 судом першої інстанції в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим вимога про закриття провадження в справі задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        Гончарук Л.Я.