УХВАЛА

15 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 360/4504/20
адміністративне провадження № К/9901/38721/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Лугань» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №360/4504/20 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Лугань» до Головного управління ДПС у Луганській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:
25.10.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Селянського (фермерського) господарства «Лугань» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №360/4504/20.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Касаційна скарга подана вдруге. Раніше подану касаційну скаргу повернуто скаржнику ухвалою Верховного Суду від 13.10.2021 через невикладення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України. Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Підставою касаційного оскарження скаржником вказано пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що судом апеляційної інстанції застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права (Закону України від 23.11.2018 №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», яким внесені зміни до Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів») у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 04.11.2020 у справі №160/10203/19, від 01.12.2020 у справі №580/1550/20, від 16.12.2020 у справі №520/13020/19, від 22.12.2020 у справі №400/4113/19, від 28.01.2021 у справі №120/4046/19-а, від 09.03.2021 у справі №520/13143/19.
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що посилання скаржника на застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку Верховного Суду є необґрунтованими з огляду на посилання суду апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні на висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 810/1394/16, від 22 квітня 2021 року у справі № 805/3809/16-а, від 29 липня 2021 року у справі № 815/6864/16, від 17 березня 2018 року у справі № 1570/7146/12, від 24 жовтня 2018 року у справі №808/1746/15, від 18 грудня 2018 року у справі №805/406/17-а, від 20 вересня 2019 року у справі  №0340/1931/18, від 03.12.2019 у справі № 803/990/15-a, від 29.03.2019 у справі №805/3449/18-а, від 24.01.2019 у справі №826/13963, від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18, від 10 квітня 2018 року у справі № 805/2210/17-а. Поряд з тим, скаржник не зазначає, в чому помилковість врахування судом апеляційної інстанції вказаних висновків Верховного Суду.

До того ж, посилаючись в касацйній скарзі на неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо подібності правовідносин, викладених в постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі №520/13143/19, скаржником не враховано, що судом апеляційної інстанції не прийняті посилання позивача на вказану постанову Верховного Суду внаслідок неподібності правовідносин у справах.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами;                      2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду;                      4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Поряд з тим, скаржником в касаційній скарзі не конкретизовано норму матеріального права, яку неправильно застосовано судами; який саме висновок щодо застосування цієї ж норми викладено в постановах Верховного Суду не врахований судами попередніх інстанцій; не зазначено висновок судів, який суперечить таким позиціям Верховного Суду, а також не наведені обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Лугань» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №360/4504/20  повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва