КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                     
Апеляційне провадження № 22-ц/824/13922/2021      
справа № 372/213/21                                         
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
  12 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Суддя - доповідач:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                         Соколової В.В.
                                                  Поліщук Н.В.
 
Розглянувши  в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою Генерального директора Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» Полатьяна Армена Олеговича  на рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року постановлене суддею Зінченко О.М. у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Обухівська міська рада, про стягнення заборгованості за надані послуги із вивезення побутових відходів,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
У січні 2021 року позивач Приватне підприємство «Обухівміськвторресурси» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із відповідачів на користь позивача основну суму боргу за послуги із вивезення побутових відходів у розмірі 5186 грн. 64 коп. та стягнути суму сплаченого судового збору, обґрунтовуючи тим, що рішенням Обухівської міської ради № 223-12-УІІ від 28 липня 2016 року «Про визначення переможця конкурсу на вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради», виконавцем послуги із вивезення побутових відходів від мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради визначено ПП «Обухівміськвторресурси». Позивач є єдиним виконавцем послуги із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради, що підтверджується листом виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області № 2211 від 17 вересня 2020 року. 30 вересня 2016 року, відповідно до положень п. 31 постанови КМУ №1173 від 16 листопада 2011 року «Питання надання послуг із вивезення побутових відходів», між позивачем та виконавчим комітетом Обухівської міської ради був укладений договір б/н «Про надання послуг із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садиби забудови міста Обухова, сіл Таценки та Ленди», відповідно до якого позивач зобов`язався, згідно затвердженого графіку, надавати послуги із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садибної забудови м. Обухова, сіл Таценки, Ленди. Відповідно до розділу 8 договору Фінансове забезпечення господарської діяльності позивача забезпечується за рахунок грошових коштів, які надходять від споживачів. Вказаний договір набрав чинності з 01 жовтня 2016 року. З цього часу позивач, відповідно до погодженого графіку, фактично розпочав та систематично надає і по цей час послуги із вивезення твердих побутових відходів мешканцям приватної садиби забудови міста Обухова, сіл Таценки та Ленди. 06.09.2016 року рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради № 462 «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» тарифів на послуги з збирання, вивезення та утилізацію побутових відходів від мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» позивачу були затверджені тарифи із збирання, вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради на рівні 15 грн. 46 коп. на одну особу в місяць. Починаючи з 01 січня 2019 року, на підставі рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради № 642 від 06 грудня 2018 року «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» скоригованих тарифів на послуги із вивезення побутових відходів від мешканців багатоквартирних житлових будинків, підприємств, установ, організацій, суб`єктів підприємницької діяльності, мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» плата (тариф) за послугу із вивезення побутових відходів складає 25 гривень 54 копійок на одну особу в місяць. Послуга ж по вул. 8-го листопада, у тому числі і по домогосподарству за № 136, розпочала фактично надаватися позивачем із 01.11.2016 року та систематично надається і по цей час. В той же час, відповідачі, які проживають за вищевказаною адресою та є споживачами послуг, які надає позивач, починаючи із 01 листопада 2016 року і по 31 жовтня 2020 року не здійснюють оплату вищевказаних послуг, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість на загальну суму 5186 грн. 64 коп.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року в задоволені позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, 17.08.2021 позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, стягнути судові витрати, мотивуючи тим, що рішення ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, без врахування висновків щодо застосування відповідних норм права. На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що власники або наймачі житлових будинків приватної власності зобов`язані укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів. Твердження відповідача про самостійну утилізацію відходів суперечить вимогам чинного законодавства. До набрання Договором чинності від відповідача не надходило жодних заяв про їх незгоду з його умовами. При цьому відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення  суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПП ««Обухівміськвторресурси», місцевий суд виходив із того, що між сторонами не було укладено договору про надання послуг із вивезення побутових відходів.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що рішенням Обухівської міської ради № 223-12-УІІ від 28 липня 2016 року «Про визначення переможця конкурсу на вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» виконавцем послуги із вивезення побутових відходів від мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради визначено ПП «Обухівміськвторресурси». Позивач є єдиним виконавцем послуги із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради, що підтверджується листом виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області № 2211 від 17 вересня 2020 року.
30 вересня 2016 року, відповідно до положень п. 31 постанови КМУ №1173 від 16 листопада 2011 року «Питання надання послуг із вивезення побутових відходів», між позивачем та виконавчим комітетом Обухівської міської ради був укладений договір б/н «Про надання послуг із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садиби забудови міста Обухова, сіл Таценки та Ленди», відповідно до якого позивач зобов`язався, згідно затвердженого графіку, надавати послуги із вивезення побутових відходів на території Обухівської міської ради: приватної садибної забудови м. Обухова, сіл Таценки, Ленди. Відповідно до розділу 8 договору фінансове забезпечення господарської діяльності позивача забезпечується за рахунок грошових коштів, які надходять від споживачів. Відзначений договір набрав чинності з 01 жовтня 2016 року. З дати набрання чинності договору позивач, відповідно до погодженого графіку, фактично розпочав та систематично надає і по цей час послуги із вивезення твердих побутових відходів мешканцям приватної садиби забудови міста Обухова, сіл Таценки та Ленди.
Відповідно до положень укладеного договору, позивач зобов`язаний укласти із споживачами договори з надання послуг по вивезенню побутових відходів, а фінансове забезпечення його господарської діяльності забезпечується за рахунок грошових коштів, які надходять від споживачів.
06.09.2016 року рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради № 462 «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» тарифів на послуги з збирання, вивезення та утилізацію побутових відходів від мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» позивачу були затверджені тарифи із збирання, вивезення побутових відходів для мешканців приватного сектору території Обухівської міської ради на рівні 15 грн. 46 коп. на одну особу в місяць.
Починаючи з 01 січня 2019 року, на підставі рішення виконавчого комітету Обухівської міської ради № 642 від 06 грудня 2018року «Про встановлення Приватному підприємству «Обухівміськвторресурси» скоригованих тарифів на послуги із вивезення побутових відходів від мешканців багатоквартирних житлових будинків, підприємств, установ, організацій, суб`єктів підприємницької діяльності, мешканців приватного сектору на території Обухівської міської ради» плата (тариф) за послугу із вивезення побутових відходів складає 25 гривень 54 копійок на одну особу в місяць.
24.09.2016 року в газеті «Обухівські вісті» № 37 (708) із змінами розмішеними в газеті «Обухівські вісті» № 28 (750) від 22.07.2017 року та в газеті «Обухівські вісті» № 2 (825) від 18 січня 2019 року, а також на власному веб-сайті було опубліковано договір про надання послуг з вивезення побутових відходів.
Відповідно до довідки ПП «Обухівміськвторресурси» станом на 31.10.2020 року за буд. АДРЕСА_1 існує заборгованість за надані послуги вивезення ТПВ в розмірі 5186 грн. 64 коп.
У 2020 році відповідачем ОСОБА_1 на адресу ПП «Обухівміськвторресурси» направлялась вимога про відмову та припинення нарахування коштів за послуги, оскільки його родина проживає за іншою адресою, послуга позивача його сім`я не користується, проживає він за адресою: АДРЕСА_2 , а послугу з вивезення побутових відходів з мікрорайонна Сосновий здійснює ТОВ «Чисте місто ЛТД». Рішення Обухівської міської ради № 223-12VII від 28.07.2021р. щодо визначення переможцем конкурсу із вивезення твердих побутових відходів ПП «Обухівміськвторресурси» набуло чинності лише 28.07.2016 року, тобто після укладання договорів з ТОВ «Чисте місто ЛТД».
Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України "Про житлово-комунальні послуги".
В період, за який заявлено позовні вимоги, діяли Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV, з 10 грудня 2017 року "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII.
В обох законах визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Вивезення побутових відходів належить до виду комунальних послуг.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно укладення договору апеляційний суд зазначає про таке.
Згідно статті 3 ЦПК України загальними засадами цивільного законодавства є:
1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини;
2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом;
3) свобода договору;
4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом;
5) судовий захист цивільного права та інтересу;
6) справедливість, добросовісність та розумність.
Статтею 11 ЦК України визначені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 цієї статті установлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.
Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частини 3-6 статті 11 ЦК України).
Згідно із положеннями обох Законів правовідносини між сторонами регулюються на підставі договору (стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV, стаття 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 09 листопада 2017 року №2189-VIII).
Законами визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
З матеріалів справи убачається, що між сторонами відсутній укладений письмовий договір на надання житлово-комунальних послуг.
Поряд з цим, зобов`язання у споживача можуть виникати і за відсутності оформлених договірних відносин на підставі факту користування послугами та за тарифами, що визначені у встановленому законом порядку.
Про таке, зокрема, вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Згідно з частинами першою, другою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Разом з тим, згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Виходячи з тлумачення пункту 2 статті 205 ЦК України і пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.
Таким чином, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).
Договір з вивезення відходів містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України "Про житлово-комунальні послуги".
Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року №1875-IV).
Такі положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання.
Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 15 Закону України "Про відходи" громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.
У статті 35-1 Закону України "Про відходи" передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.
Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.
Такі висновки наведено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі №646/834/17.
Цим касаційним судом вказано, що для виникнення правовідносин з вивезення побутових відходів на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони. Одночасно вказано на обов`язок відповідачів довести, що вони не користуються цими послугами.
З огляду на викладене, апеляційний суд відхиляє доводи в частині відсутності обов`язку сплачувати житлово-комунальні послуги у зв`язку із відсутністю укладеного договору.
Одночасно відповідачі не довели, що вони не користуються цими послугами.
В частині доводів, що відповідачі не проживають за адресою надання послуг, то таких доказів матеріали справи не містять. При цьому значення має реєстрація місця проживання лише за спірний період. Згідно довідок про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку від 31.01.2019 року, 15.12.2020 року відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за адресою надання послуг. Інших даних матеріали справи не містять.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» підлягає задоволенню, рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» та стягнення з відповідачів  солідарно на користь позивача  заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 5186 грн. 64 коп.
Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно  до вимог  ч.1, ч.2  ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1)  у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі  відмови в позові - на позивача; 3)  у разі часткового задоволення  позову - на обидві  сторони пропорційно розміру задоволених  позовних вимог.
За результатами розгляду справи  судом  апеляційної інстанції апеляційну скаргу позивача задоволено повністю,  рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про  задоволення позову. За подання  позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі  2059,80 грн., за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір  у розмірі - 3405,00 грн., а тому  з  відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового  збору по 1821 грн. 60 коп. з кожного.
Крім того, зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу, приймаючи до уваги звіт №1 про виконання умов договору про надання правової допомоги № 29-12/02 від 29.12.2021 року, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн.
 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,
 
                                                               ПОСТАНОВИЛА:
            
Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» в особі генерального директора Палатьяна Армена Олеговича задовольнити.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року скасувати та ухвалити  нове судове рішення.
Позов Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Обухівська міська рада, про стягнення заборгованості за надані послуги із вивезення побутових відходів задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства «Обухівміськвторресурси» заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 5186 грн. 64 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  на користь Приватного підприємства «Обухвміськвторресурси» витрати  по сплаті судового збору у розмірі по 1821 грн. 60 коп. з кожного та по 3000 грн витрат на правову допомогу з кожного.
Постанова набирає законної сили з дня її  прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови виготовлено 12 жовтня 2021 року.

Суддя - доповідач:     

Судді: