П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
01 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/14260/20	
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.          
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від  19 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України  про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив суд: 
визнати протиправними дії Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, які полягають у не нарахуванні грошової компенсації за належне, але не отримане речове майно впродовж проходження військової служби в повному обсязі, відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 року №178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2019 року;
зобов`язати Одеський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України перерахувати та виплатити з відрахуванням раніше проведених виплат, грошову компенсацію за належне, але не отримане речове майно впродовж проходження військової служби. 
В обґрунтування позову зазначив, що при звільнені йому не було в повній мірі виплачено компенсацію за не отримане речове майно, оскільки розрахунок вартості здійснено з застосуванням пропорції часу та за цінами станом на дату виникнення права на отримання такого майна. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства обраховано належну до виплати позивачу суму компенсації за не отримане речове майно та видано відповідну довідку про вартість такого майна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. 
Апелянтом наведені доводи, що вже визначались ним як підстава для задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення та просить залишити без змін рішення суду першої інстанції.
У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29.07.2019 року № 268-ОС «По особовому складу» ОСОБА_1 виключено зі списку особового складу Південного регіонального управління та всіх видів забезпечення полковника (а.с.19).
У липні 2019 року позивач звернувся із рапортом до начальника Одеського прикордонного загону про нарахування та виплату йому компенсації за не отримане речове майно (а.с.22).
Наказом начальника 26 прикордонного загону Південного регіонального управління  Державної прикордонної служби України від 17.07.2019 року №264-ОС вирішено провести позивачу виплату компенсації не отриманого речового майна (а.с.23).
Відповідно до довідки №50 про вартість речового майна, що належить до видачі полковнику ОСОБА_1 , дана сума складає 21 599,15 грн. (а.с.25-27).
30.11.2020 року позивач звернувся до начальника Одеського прикордонного загону із заявою про перерахунок та виплату компенсації за не отримане речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 року №178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, а також за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2019 року (а.с.28-30).
07.12.2020 року №705/С-207 відповідач листом повідомив позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку суми компенсації (а.с.31).
Вважаючи нарахування відповідної компенсації протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 року   (далі - Закон №2011-ХІІ ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до частини першої статті 9-1   цього Закону речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно затверджений   Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178   (далі по тексту - Порядок №178).
Відповідно до пунктів 2-3 Порядку№178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.
Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Відповідно до пункту 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (пункт 5 Порядку №178).
Таким чином, військовослужбовцям гарантується грошова компенсація за не отримане речове майно у разі звільнення з військової служби. Зазначені гарантії реалізуються відповідним зверненням (рапортом) військовослужбовця на підставі наказу, у тому числі, командира (начальника) військової частини про розмір грошової компенсації згідно довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.
Згідно з абзацем 1 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого   Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008   (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту - Положення №1153/2008) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.
Відповідно до абзацу 3 пункту 242 Положення №1153/2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 29 липня 2020 року №224-ос «по особовому складу» було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення полковника ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що з урахуванням розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11 лютого 2017 року №33 «Про доведення вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився», розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06 січня 2018 року №30 «Про доведення вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився», розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 січня 2019 року №21 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації та утримання за речове майно, строк носіння якого не закінчився» та розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17 лютого 21520 року №41 «Про доведення розрахунку вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації» було здійснено розрахунок коштів, що підлягають до виплати замість належного до видачі речового майна за період проходження служби.
Так, згідно довідки Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України №80, сума компенсації вартості не отриманого позивачем речового майна складає 30 044,69 грн., загальна сума з урахуванням податку з доходів фізичних осіб – 30 502,23 грн., вартість речового майна визначена станом на 2004-2018 роки.
Нарахування цієї компенсації проведено на підставі довідки-розрахунку, яка складена відповідачем за цінами минулих років на предмети речового майна.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що застосування в даному випадку закупівельних цін за минулі роки на речове майно при виплаті позивачеві грошової компенсації замість належного до видачі речового майна є таким, що не відповідає вимогам пункту 5 Порядку №178, яким визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 17.03.2020 року у справі №815/5826/16 та у рішенні від 28.01.2021 року у справі № 520/1190/2020.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме із довідки №50, на підставі якої здійснювався розрахунок компенсації за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, що вартість речового майна визначалась станом на 2004-2018 роки, що суперечить п.5 Порядку №178.
Також судова колегія визначає, що посилання суду першої інстанції на не оскарження вказаної довідки позивачем є безпідставними, оскільки довідка не є розпорядчим документом, на підставі якого здійснюється виплата, а носить виключно інформативний характер для подальшого здійснення обрахунку належної до виплати компенсації.
Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Водночас, суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права.
Оскільки суд першої інстанції при винесенні вказаного рішення вірно встановив всі обставини справи, проте неправильно застосовано норми матеріального права, керуючись п.4 ч.1  ст. 317 КАС України колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст.   308,   311,   315,   317,   322,   325,   328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року – скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати при звільненні ОСОБА_1 грошової компенсації за належне речове майно в повному обсязі без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2019 року.
Зобов`язати Одеський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України перерахувати та виплатити з відрахуванням раніше проведених виплат, грошову компенсацію ОСОБА_1 за належне, але не отримане речове майно впродовж проходження військової служби ОСОБА_1 , відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 року №178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, а також за цінами предметів обмундирування, визначеними Адміністрацією Державної прикордонної служби України станом на 1 січня 2019 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.  Скрипченко В.О.