Ухвала        
 
05 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 369/12149/16-ц
провадження № 61-12759ск21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконними рішень та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
Перший заступник прокурора Київської області засобами поштового зв`язку 28 липня 2021 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2021 року першому заступнику прокурора Київської області продовжено строк на усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 03 серпня 2021 року указані недоліки було усунуто.
У клопотанні перший заступник прокурора Київської області просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки при ознайомленні з матеріалами цивільної справи № 369/12149/16-ц встановлено, що в матеріалах міститься супровідний лист Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року про направлення на електронні адреси учасників справи копії оскаржуваної постанови від 24 червня 2021 року у зв`язку з обмеженням фінансування витрат на здійснення відправлень поштової кореспонденції. Крім того, наявна роздруківка з електронної пошти Київського апеляційного суду про направлення 30 червня 2021 року на електронні адреси учасникам справи листа з вкладенням: «7222.PDF.p7s; 7222. PDF». Окрім цього, в матеріах цивільної справи відсутні жодні відомості про отримання Київською обласною прокуратурою постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року у відповідності до вимог статті 272 ЦПК України поштовим зв`язком або через офіційну електронну адресу. На підтвердження вказаних обставин надано копію заяви про ознайомлення із цивільною справою № 369/12149/16, копію супровідного листа Київського апеляційного суду від 29 червня 2021 року, копію роздруківки з електронної пошти Київського апеляційного суду про направлення 30 червня 2021 року учасниками справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). 
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
Касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17,  від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 15 травня 2018 року у справі № 372/2180/15-ц, від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13, від 26 липня 2018 року у справі № 926/1111/15, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 та у постанові Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14 та необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 24 березня 2021 року № 369/9036/17).
Керуючись статтями 260, 390, 389, 394, 395 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Поновити першому заступнику прокурора Київської області строкна касаційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 червня 2021 року. 
Відкрити касаційне провадження у справі № 369/12149/16-ц.
Витребувати з Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/12149/16-ц за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконними рішень та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 08 грудня 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
                 Судді:                                                                                                                  І. О. Дундар 
 
                                                                                                                      Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                            М. М. Русинчук