Справа № 127/2149/21
Провадження № 22-ц/801/1943/2021
Категорія: 60
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року	Справа № 127/2149/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.
суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.
з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу №127/2149/21 за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
за апеляційною скаргою представника позивача представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Байдака Василя Григоровича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2021 року повний текст якого складено 09 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Антонюка В.В.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ВМР, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини.
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4 , яка до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що складається з належної їй згідно державного акту на право власності земельної ділянки, розміром 1,6987 га, яка розташована на території Писарівської сільської ради Вінницького району і отримана по лінії померлої матері ОСОБА_4 - від бабусі ОСОБА_5 .
Позивач зазначає, що на даний час в с. Писарівка проживає батько позивача - ОСОБА_2 , який постійно хворіє і після смерті своєї дружини його стан здоров`я погіршився. Протягом усього часу і на даний час позивач вимушений майже постійно бути присутнім біля батька і постійно доглядати його. В жовтні 2020 року у ОСОБА_2 трапився інсульт і дружина позивача найняла сиділку для нього. 
Сестра позивача - ОСОБА_3 проживає в США уже майже 5 років.
На даний час відомості про заповіт відсутні, хоча при житті - мати позивача стверджувала, що склала заповіт на позивача, оскільки він піклувався про неї. 
При зверненні до нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу позивачу було роз`яснено, що він пропустив 6 місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Позивач вважав, що заповіт матері існує, а тому йому не потрібно приймати спадкове майно та не потрібно було звертатись до нотаріуса із будь-якою заявою після її смерті.
Позивач не звертався в 6-ти місячний строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки на час смерті матері він не був обізнаний із законодавством про спадкування. Тому поважною причиною неподання письмової заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті матері вважає свою необізнаність у чинному законодавстві, а також постійне відвідування лікарні, оскільки він себе погано почував, а також через постійні відвідування лікарні щодо себе та доглядом за батьком, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому він просить визначити додатковий строк у три місяці для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 .
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено .
Визначено ОСОБА_1 додатковий строк на три місяці, після набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави 908 гривень судового збору.
В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Байдак Василь Григорович просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2021 року скасувати і ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду є незаконним і необґрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що у позивача не було жодних перешкод для подачі до Державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини до 12 серпня 2021 року. Також зазначив, що у позивача відсутні поважні причини, пов`язані з об`єктивним, непереборним та істотними труднощам для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви на прийняття спадщини. Однак, невідомо, з яких підстав суд прийшов до висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин і є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 
19 серпня 2021 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив від позивача ОСОБА_1 в якому зазначено, що суд першої інстанції постановив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити його без змін а апеляційну скаргу без задоволення. 
Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Байдак В.Г. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав просив суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову мотивуючи свої вимоги доводами апеляційної скарги.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Пригоцький В.А. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомили.
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність осіб, які не з`явилися. 
Апеляційний суд переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився позивач ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.07.1960 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Писарівка, Вінницького району, Вінницької області померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала за адресою:  АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу сесії сільської ради від 17.01.1961 року, ОСОБА_2 користується земельною ділянкою, розміром 1,6987 га, яка розташована на території Писарівської сільської ради Вінницького району, та була виділена ОСОБА_5 , що підтверджується Протоколом сесії сільської ради депутатів трудящих від 31.12.1947 року по 18.04.1948 року.
Згідно виписки з КНП «Вінницький регіональний клінічний лікувально-діагностичний центр серцево-судинної патології» за №2557 від 02.11.2020 року, ОСОБА_2 виписаний з лікарні з діагнозом: ІХСю Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІст ІІст Ризик4; шлункова екстрасистолія по типу бігемінії. СНІІА ІІст зі збереженою ФВ; гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом (23.10.20) в басейні лівої задньої мозкової артерії (за даними СКТ головного мозку від 26.10.2020 року); ХХН. Хронічний пієлонефрит в стадії загострення.
Відповідно до довідки з Науково-дослідного інституту Реабілітації інвалідів ВНМУ ім.. М.І. Пирогова за №130 від 27.02.2020 року, ОСОБА_1 перебуває під наглядом в клініці інституту реабілітації осіб з інвалідністю з 17.04.2019 року по даний час.
22.12.2020 року державний нотаріус Вінницького районного державного нотаріального округу Когутницький Є.В., виніс постанову, якою відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як осатаній не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене   положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
При розгляді цих справ слід  перевіряти  наявність  або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право  на  спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними,  непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.    
Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК.
Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Отже, доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, не підлягають задоволенню та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального чи процесуального права під час розгляду даної справи, а тому оскаржуване рішення суду належить залишити без змін.
       Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. 
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає. 
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу представника відповідача  ОСОБА_2 - адвоката Байдака Василя Григоровичазалишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2021 рокзалишити без змін
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник