Єдиний унікальний номер 229/5002/19 
Номер провадження 22-з/804/141/21        

Д О Д А Т К О В А  П О С Т А Н О В А
Іменем  У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача             Никифоряка Л.П.
суддів                  Агєєва О.В., Космачевської Т.В. 
за участі секретаря судового засідання Ротар Я.Б.

вирішуючи питання про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі що виникла з кредитних правовідносин за позовною заявою Акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій подано апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , через представника ОСОБА_3 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2021року (головуючий у суді 1 інстанції Гончарова А.О.), –  

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького апеляційного суду від 24 листопада 2021 року, апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення; рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2021року залишено без змін.

29 листопада 2021 року ОСОБА_2 через адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Відповідно до статті 270 Цивільного процесуального кодексу України -ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Стаття 133 ЦПК України до судових витрат відносить судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать також витрати на професійну правничу допомогу. 

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Вирішуючи спір в частині вимог про обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу суд керується положеннями статті 59 Конституції України в якій закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина 1 та 2 статті 15 ЦПК України надає учасникам справи право користуватися правничою допомогою; відповідно до змісту статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат.

ОСОБА_2 реалізувала своє право, скористалася правничою допомогою та 14 червня 2021 року уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Гуревичем Родіоном Геннадійовичем /а.с.189-193/.

Суд оцінив достовірність тверджень відповідача та його представника на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи /стаття 141 ЦПК України/.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З конкретних обставин цієї справи вбачається, що пунктом 4.3 Договору про надання правої допомоги від 14 червня 2021 року визначено розмір гонорару у фіксованій сумі 7 000,00грн, який згідно товарного чеку № 2911 сплачено 29 листопада 2021 року. 

Враховуючи об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність, складність справи, виходячи з критерію реальності та розумності вартості адвокатських послуг, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу забезпечено справедливий баланс між усіма відповідними конкуруючими приватними інтересами. 

Однак частиною другою статті 141 ЦПК України врегульовано, що витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; та у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами розгляду апеляційної скарги витрати на правничу допомогу адвоката розподілу між сторонами не підлягають, вони покладаються на відповідачів, оскільки позов задоволено в повному обсязі, що є підставою для відмови в прийнятті додаткової постанови.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів, –    
П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про прийняття додаткової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Судді: