ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10200/21 Справа № 2-25/2006 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 2-25/2006
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
       
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року, яка постановлена суддею Лиходєдовим А.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст ухвали складено 29 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-25/06, виданого Тернівським районним судом М. Кривого Рогу з метою виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.07.2006 року.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.12.2020 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, оскільки позивачем у вступній частині заяви не вірно зазначено процесуальне положення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як стягувача та боржника; не повно та не конкретно викладено вимогу, а саме, куди саме суд повинен направляти виконавчий лист для виконання; виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги є неповним і неконкретним, так як не вказано, чи звертався заявник до канцелярії Тернівського районного суду м. Кривого Рогу та коли за отриманням повторно виконавчого листа за рішенням від 10.07.2006 року по справі № 2-25/06 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, якщо за його твердженням виконавчий лист знаходиться в матеріалах справи. В заяві не зазначено чому до заяви не долучено оригінал виконавчого листа, або належним чином посвідчену судом його копію, що робить неможливим розгляд заяви по суті та його копії для вручення іншим учасникам; не зазначено якого змісту резолютивна частина повинна бути у виконавчому листі, тобто за рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, або іншого суду; не зазначено коли саме було відкрито первинно виконавче провадження; не зазначено відповідно до яких норм та яких законодавчих актів суд повинен замість стягувача, в порядку підготовки справи до розгляду, додати до матеріалів справи виписку з книги реєстрації вхідної документації Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, відповідно до заяв, скарг від 02.03.2011 року, 16.03.2011 року, 29.03.2011 року, 03.05.2011 року, 20.06.2011 року, 28.07.2011 року, 11.08.2011 року, 06.08.2012 року, 10.09.2012 року, 28.09.2012 року, 10.12.2012 року, 21.06.2013 року, 25.05.2015 року, 28.12.2015 року, 27.06.2016 року, 27.01.2017 року, 10.04.2017 року, 19.04.2019 року про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та виконавчий лист № 2-25/06 від 10.07.06 року, який міг би бути пред`явлений до виконання, що в справі відсутній. Не зазначено коли, в зв`язку з чим та куди було повернуто державною виконавчою службою виконавчий лист за рішенням суду від 10.07.2006 року по справі № 2-25/06 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу; скільки раз заявник пред`являв виконавчий лист за рішенням від 10.07.2006 року по справі № 2-25/06 до виконання до державної виконавчої служби; відповідно до яких норм та яких законодавчих актів, суд повинен за своєю ініціативою витребувати на користь позивача необхідні докази; на підставі яких норм і якого законодавства суд повинен надсилати для виконання виконавчий лист, а не стягувач, після отримання в суді.
Не зазначено докази, що підтверджують факт того, що виконавчий лист за рішенням від 10.07.2006 року по справі № 2-25/06 знаходиться в Тернівському районному суді м. Кривого Рогу взагалі, а не повернутий заявнику; не зазначено те, що рішення від 10.07.2006 року по справі № 2-25/06 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу на цей час не виконано в повному обсязі та не зазначено те, що державна виконавча служба не вживала заходів щодо виконання рішення суду.
Також позивачу в ухвалі було роз`яснено, що на виконання ухвали позивачу необхідно було надати до суду уточнену позовну заяву.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року заяву  ОСОБА_1  про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-25/06, виданого Тернівським районним судом м. Кривого Рогу з метою виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10.07.2006 року визнано неподаною та повернуто позивачу.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2021 року була задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1 , ухвала Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року скасована, матеріали за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу копії ухвали, оскільки в матеріалах справи, які надійшли з Дніпровського апеляційного суду, відсутня заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання від 28.12.2020 року, заява про відкриття провадження у справі після усунення недоліків від 04.01.2021 року, а також долучені до них документи, які було повернуто на адресу позивача 09 березня 2021 року.
09 липня 2021 року, на виконання вимог ухвали суду від 03 липня 2021 року, ОСОБА_1 надав заяву про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, в якій посилається на те, що всі матеріали справи, необхідні для розгляду його заяви, знаходяться в Тернівському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та зазначив, що заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання від 28.12.2020 року, заява про відкриття провадження у справі після усунення недоліків від 04.01.2021 року, а також долучені до них документи знаходяться в суді. 
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання визнано неподаною та повернуто позивачу. 
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції на розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
Зазначає, що ним були усунуті недоліки, які слугували підставою для залишення його заяви без руху, проте, суд першої інстанції не звернув на це уваги, зокрема, ним, на виконання вимог ухвали суду, надано було заяву про відкриття провадження по справі після усунення недоліків.
Позивач вказує на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції формує протиправну практику. Вважає, що відсутнє зловживання правами з його боку. При цьому, зазначає, що він використовує всі законні способи захисту порушеного права, тоді як з боку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області йому чиняться перепони, які виражаються у небажанні розглядати по суті його заяву.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позивачу ОСОБА_1 заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 03.07.2021 року, у встановлений строк, вимоги ухвали в повній мірі не виконав, недоліки заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання усунув частково, оскільки на виконання ухвали від 03.07.2021 року подав не оригінали, а копію заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання від 28.12.2020 року та копію заяви про відкриття провадження у справі після усунення недоліків від 04.01.2021 року.
Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.
У ч.ч. 1, 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.
Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За змістом статей 13 та 175 ЦПК України, позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, встановивши, що заява ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, ухвалою суду від 03.07.2021 року вказану заяву залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.
09 липня 2021 року, на виконання вимог ухвали суду від 03 липня 2021 року, ОСОБА_1 надав заяву про відкриття провадження по справі після усунення недоліків, в якій позивачем зазначено, що всі матеріали справи, необхідні для розгляду його заяви, знаходяться в Тернівському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та зазначив, що заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання від 28.12.2020 року, заява про відкриття провадження у справі після усунення недоліків від 04.01.2021 року, а також долучені до них документи знаходяться в суді. 
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що матеріали справи не містять доказів отримання заявником копії ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 березня 2021 року про визнання неподаної та повернення заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, отримання ним оригіналу заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання від 28.12.2020 року та оригіналу заяви про відкриття провадження у справі після усунення недоліків від 04.01.2021 року, які витребувані у заявника ухвалою суду від 03 липня 2021 року. 
Проте, ухвалою суду від 29 вересня 2021 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання визнано неподаною та повернуто позивачу. 
Положення ст. 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.
За змістом вище наведених норм процесуального закону, повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.
З огляду на викладене не можна вважати, що позивач ОСОБА_1 , отримавши копію ухвали про залишення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання без руху, ухилився від виконання зазначених в ній вимог, оскільки на її виконання, у межах встановленого судом строку для усунення недоліків, ним до суду першої інстанції направлено відповідну заяву про усунення недоліків, якій судом не надано належної правової оцінки. 
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
Колегія суддів наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості.
Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
В свою чергу, ч. 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За таких обставин, судом першої інстанції неправильно застосовано правила ч.3 ст.185 ЦПК України, що в свою чергу свідчить про надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, оскільки застосовані судом обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Крім того, Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу №761/41071/19, провадження № 61-2192св20, у Постанові від 08.04.2020 року зазначила, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).
Отже, висновки суду не можуть бути підставою для позбавлення заявника права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Європейської Конвенції прав людини.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалу до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року скасувати та направити матеріали за заявою  ОСОБА_1  про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанов складено 29 листопада 2021 року.
Головуючий: 
Судді: