ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2021 р.           Справа№ 911/782/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Руденко  М.А. 
          Кропивної Л.В. 

при секретарі судового засідання Денисевич К.Ю.,                              
за участю представників: 
від позивача - Щербина В.М. (довіреність вих.№18/08-4 від 18.08.2021), 
від відповідача  - Андрієвська О.В. (довіреність №131 від 28.05.2021),
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 06.08.2021 у справі №911/782/21 (суддя Мальована Л.Я., повний текст складено - 07.09.2021) за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" про стягнення 2 400   686, 79 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.
Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" заборгованості у розмірі 2  400   686 грн. 79 коп., з яких: 1  998 440 грн. 00 коп. - пеня; 402   246 грн. 79 коп. - 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем строку виконання грошового зобов`язання з оплати послуг за договором за період липень 2019 року - грудень 2020 року.
Рішенням Господарського суду Київської області від 06.08.2021 у справі №911/782/21 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відмовлено повністю.
Вказане рішення мотивовано тим, що Позивачем не надано належних, допустимих та вірогідних доказів, які б підтверджували погодження планових обсягів передачі, доказів надання Відповідачу окремого рахунку на суму пені та/або штрафу, доказів направлення Відповідачу письмових повідомлень із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати, рекомендованих листів на підтвердження рахунків, актів приймання-передачі, актів звірки розрахунків.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 06.08.2021 у справі №911/782/21 та прийняти нове, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити в повному обсязі.
Апелянт з посиланням на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.06.2020 у справі №910/11730/19, вказує про те, що станом на 01.08.2019 положення постанови НКРЕКП №954 з відповідним тарифом за липень 2019 були для відповідача чинними, а тому відповідно у зв`язку з простроченням оплати послуги з передачі електричної енергії за тарифом, встановленим на липень 2019 року вказаною постановою, позивач правомірно нараховує пеню та річні.
Також, апелянт посилається на те, що постанова НКРЕКП № 766 від 08.04.2020 року "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" не має обов`язкового характеру, є виключно актом індивідуальної дії, що носить рекомендаційний характер. 
Окрім наведеного, скаржник зазначає, що твердження суду першої інстанції про порушення позивачем досудового порядку врегулювання спору не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.
Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду -  скасуванню в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 449  127 грн. 42 коп. та 3% в сумі 402  246 грн. 79 коп., з прийняттям нового - про задоволення вказаних вимог, з наступних підстав.
Між ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке перейменоване на Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", як Оператором системи передачі (далі - ОСП), та ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" як користувачем, 01.01.2019 року було укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0204-02024, відповідно до умов якого ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ОСП) зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі-Послуга) відповідно до умов цього договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.
Сторонами було прийнято нову редакцію Договору Додатковими угодами від 01.01.2019, від 14.08.2019, від 01.11.2020.
Відповідно до п. 3.1. договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, встановленим регулятором та оприлюднюється ОСП на власному  веб-сайті в мережі Інтернет.
Згідно п. 4.1. договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги:
1)  плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;
2)   визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється на підставі даних щодо погодинних обсягів передачі електроенергії по точках комерційного обліку, які зареєстровані за відповідним користувачем (додаток № 2). З цією метою використовуються дані обліку адміністратора комерційного обліку ЕІС користувача.
Згідно п. 5.1. договору планова та фактична вартість Послуги (грн.) за цим Договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу (МВт-год) за розрахунковий період на тариф на послугу, затверджений Регулятором (грн/МВт-год).
За умовами п. 6.1. договору, розрахунковим періодом (розрахунковим місяцем) за цим договором є 1 календарний місяць.
Відповідно до п. 6.2. Договору встановлено поетапний порядок здійснення розрахунку: 1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з пунктом 4 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості, яка визначена згідно з пунктом 4, у кожен з наступних періодів: 2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового періоду; 3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового періоду; 4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового періоду; 5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця. При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості Послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, на 5 днів наперед.
Пунктами 6.5., 6.6. договору визначено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуг здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - Сервіс) з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством.
У разі виникнення розбіжностей за отримання від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги, користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.
Відповідно до п. 6.7. договору, у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.
Згідно наявних в матеріалах даної справи Актів приймання - передачі послуг та Актів коригування до них (т.1, а.с.54-99) за період з липня 2019 року по грудень 2020 року вартість наданих відповідачу послуг складає:
за липень 2019 року  - 157218300, 67 грн.;
за серпень 2019 року - 143531125,07 грн.;
за вересень 2019 року - 55891932,64 грн.;
за жовтень 2019 року - 59142582,76 грн.;
за листопад 2019 року - 67189362,84 грн.;
за грудень 2019 року - 70263373,33 грн.;
за січень 2020 року - 95096231,99 грн.;
за лютий 2020 року - 91901971,32 грн.;
за березень 2020 року - 84784165,86 грн.;
за квітень 2020 року - 79790803, 01 грн.;
за травень 2020 року - 75113996,50 грн.;
за червень 2020 року - 70523094,98 грн.;
за липень 2020 року - 69541869,85 грн.;
за серпень 2020 року - 106597444,70 грн.;
за вересень 2020 року - 105168445,87 грн.;
за жовтень 2020 року - 110946405,26 грн.;
за листопад 2020 року - 139082812,54 грн.;
за грудень 2020 року - 200766650,24 грн.
Вказані Акти підписані обопільно сторонами без будь - яких зауважень.
Тариф на послуги з передачі електричної енергії у період липень 2019 року - грудень 2020 року був встановлений постановами  НКРЕКП: 
Постановою НКРЕКП  № 954 від 07.06.2019 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" на II півріччя 2019 року" (далі - Постанова № 954), що набрала чинності з 01.07.2019, затверджено тариф на послуги з передачі електричної енергії на II півріччя 2019 року на рівні 347,43 грн./МВт.год. (без урахування ПДВ); 
Постановою НКРЕКП № 1411 від 12.07.2019  "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" на II півріччя 2019 року", що набрала чинності з 01.08.2019, затверджено тариф на рівні 312,14 грн./МВт.год (без урахування ПДВ); 
Постановою НКРЕКП № 1781 від 30.08.2019  "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 12 липня 2019 року № 1411", що набрала чинності з 01.09.2019, встановлено тариф на рівні 116,54 грн./МВт.год.;
         Постановою НКРЕКП № 2668 від 10.12.2019  "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПРАТ "НЕК "УКРЕНЕРГО" на 2020 рік", що набрала чинності з 01.01.2020, встановлено тариф на рівні 155,40 грн./МВт.год.;
         Постановою НКРЕКП № 1329 від 11.07.2020  "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року № 2668", що набрала чинності з 01.08.2020, встановлено тариф на рівні 240,23 грн./МВт.год.;
         Постановою НКРЕКП № 1998 від 04.11.2020 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року № 2668", що набрала чинності з 01.12.2020, встановлено тариф на рівні 312,76 грн./МВт.год.
Позивач, в обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач починаючи з липня 2019 року по грудень 2020 року систематично порушував умови договору щодо строків оплати, наданих послуг, у зв`язку з чим йому було нараховано пеню в сумі 1  998  440 грн. та 3% річних в сумі - 402  246,79 грн.   
Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає про те, що ним було здійснено оплату поставленої електричної енергію вчасно та в повному обсязі, оскільки постанова № 954 від 07.06.2019 року, якою встановлювався тариф на послуги з передачі електричної енергії не діяла в липні 2019 року, тариф на послуги з передачі електричної енергії не був встановлений, а тому були відсутні підстави для оплати послуг з передачі електричної енергії.
Так, обґрунтовуючи вказану позицію відповідач посилається на те, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2019 у справі              №640/11330/19 за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про визнання протиправними та скасування постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 № 954 та № 955 задоволено заяву AT "Нікопольський завод феросплавів" про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 № 954 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року" та № 955 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року".
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2019 у справі № 640/12695/19 замінено захід забезпечення позову, встановлений ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2019 у справі                            №640/11330/19, а саме: зупинено дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019           №954 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року" щодо AT "Нікопольський завод феросплавів", AT "Запорізький завод феросплавів", AT "Покровський гірничо- збагачувальний комбінат", AT "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" та AT "Дніпроазот"; зупинено дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 № 955 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП "НЕК "Укренерго" щодо AT "Нікопольський завод феросплавів", AT "Запорізький завод феросплавів", AT "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", AT "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", AT "Дніпроазот".
Отже, як вказує відповідач, дію постанови до 01.08.2019 зупинено щодо всіх учасників ринку електричної енергії, а з 01.08.2019 зупинено лише щодо визначеного кола суб`єктів.
Водночас, постановою НКРЕКП від 12.07.2019 № 1411 визнана такою, що з 01.08.2019 втратила чинність постанова НКРЕКП від 07.06.2019 № 954.
За доводами відповідача, постановою НКРЕКП від 12.07.2019 № 1411 було встановлено новий тариф, однак вказана постанова підлягає застосуванню лише з 01.08.2019 та зворотної сили не має, у зв`язку з чим відсутні підстави для її застосування до спірних правовідносин, які стосуються липня 2019 року.
Таким чином, за твердженням відповідача, ним було здійснено всі необхідні оплати у встановлені строки та у відповідних розмірах відразу після вступу в силу Постанови НКРЕКП від 12.07.2019 № 1411, у зв`язку з чим прострочення попередньої оплати в липні та серпні 2019 року не відбулося.
Стосовно нарахованих в квітні - грудні 2020 року пені та 3% річних, відповідач посилається на те, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 766 від 08.04.2020 року "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" встановлено заборону на проведення наведених нарахувань.
Місцевий господарський суд, навівши в оскаржуваному рішенні позиції кожної із сторін та не надавши їм при цьому жодної оцінки, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з підстав того, що  позивачем не надано належних, допустимих та вірогідних доказів, які б підтверджували погодження планових обсягів передачі, доказів надання відповідачу окремого рахунку на суму пені та/або штрафу, доказів направлення відповідачу письмових повідомлень із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати, рекомендованих листів на підтвердження рахунків, актів приймання-передачі, актів звірки розрахунків.
Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, враховуючи наступне.  
Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за  завданням  другої сторони   (замовника)   надати послугу,  яка  споживається  в  процесі   вчинення певної   дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується  оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 2  ст. 901 Цивільного кодексу України  визначено, що положення  глави 63 Цивільного кодексу України  можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно  ст. 902 Цивільного кодексу України,  виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Частиною 1  статті 903 Цивільного кодексу України    встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов`язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських   договорів   застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно  до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам визначені положеннями         Закону України "Про ринок електричної енергії".
Відповідно до положень   статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії"   учасник ринку електричної енергії    (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом;   користувачі системи передачі/розподілу    (далі - користувачі системи) - фізичні особи, у тому числі фізичні особи - підприємці, або юридичні особи, які відпускають або приймають електричну енергію до/з системи передачі/розподілу або використовують системи передачі/розподілу для передачі/розподілу електричної енергії.
Відповідно до частини 2    статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії"   електропостачальник зобов`язаний, зокрема укладати договори, обов`язкові для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів; сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену на ринку електричної енергії, та послуги, що надаються на ринку електричної енергії.
Так, Приватне акціонерне товариство   "Національна енергетична компанія "Укренерго" виконує функції оператора системи передачі.
Відповідно до пункту 55 частини 1  статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії"    оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.
Згідно договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0204-02024 від 01.01.2019, укладеного між позивачем та відповідачем, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія"  є користувачем системи передачі.
Відповідно до п. 40 частини 1  статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії"   користувачі системи передачі/розподілу (далі - користувачі системи) - фізичні особи, у тому числі фізичні особи - підприємці, або юридичні особи, які відпускають або приймають електричну енергію до/з системи передачі/розподілу або використовують системи передачі/розподілу для передачі/розподілу електричної енергії.
Згідно з пунктом 8 частини 1  статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії"  учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про надання послуг з передачі.
Відповідно до пункту 5.1. глави 5 розділу ХІ Кодексу системи передачі (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) договір про надання послуг з передачі електричної енергії визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює передачу електричної енергії електричними мережами системи передачі. Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі передачі електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від виробників до систем розподілу та споживачів, а також при здійсненні її експорту, імпорту та транзиту.
Укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання користувачам доступу до системи передачі (пункту 5.2. глави 5 розділу ХІ Кодексу).
Згідно з пунктом 5.6. глави 5 розділу ХІ Кодексу системи передачі оплата послуг з передачі електричної енергії здійснюється за тарифом, який встановлюється регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тариф на послуги з передачі електричної енергії оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі Інтернет у триденний термін після затвердження його регулятором.
Відповідно до частини 1  статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Кодексом системи передачі, з дотриманням встановлених показників якості надання послуг, забезпечує достатню потужність передачі та надійність системи передачі; проводить аналіз системних обмежень та врегульовує їх шляхом застосування недискримінаційних методів, що базуються на ринкових механізмах, відповідно до правил ринку та кодексу системи передачі.
Положеннями пункту 5.4. глави 5 розділу ХІ КСП (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) передбачено, що ОСП укладає договір про надання послуг з передачі електричної енергії з користувачем після набуття ним статусу учасника ринку електричної енергії, крім споживачів та їх електропостачальниів, які врегульовують відносини відповідно до Правил роздрібного ринку.
Тобто, взаємовідносини зі споживачами, які здійснюють діяльність на роздрібному ринку та не набувають статусу учасника ринку, регулюються згідно Правил роздрібного ринку.
Так, відповідно до пункту 4.1. розділу IV ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Відповідно до частини 4   статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії"   оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором.
Типовий договір про надання послуг з передачі електричної енергії є додатком 3 до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 (далі - Кодекс системи передачі).
На основі типового договору між сторонами  укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0204-02024 від 01.01.2019 (далі - договір), відповідно до умов якого оператор системи передачі зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до умов цього договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.
Відповідно до пункту 3 частини 2  статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії"    оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Згідно з підпунктом 1 пункту 7.1, підпунктом 3 пункту 9.3 договору ОСП має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу; користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до пункту 6.2 договору користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП.
Крім того, згідно з пунктом 6.5 договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.
Як вже вказувалося між сторонами були підписані Акти приймання - передачі послуг та Акти коригування до них (т.1, а.с.54-99) за період з липня 2019 року по грудень 2020 року.
Розрахунком позивача, не спростованим відповідачем, підтверджуються обставини несвоєчасного виконання останнім своїх грошових зобов`язань з оплати отриманих послуг у вказаний період.
Стосовно висновку суду першої інстанції про ненадання позивачем доказів погодження планових обсягів передачі слід зазначити, що в матеріалах даної справи (т.1, а.с. 100-117) наявні повідомлення відповідача позивачу про планові обсяги послуг, та в свою чергу в Актах  приймання - передачі послуг, з урахуванням  Актів коригування до них, сторони погодили фактичний обсяг спожитих послуг.
Враховуючи наведене, вказані висновки суду не відповідають обставинам справи та відповідно не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.  
Стосовно тверджень відповідача про неправомірність розрахунку вартості послуги за липень 2019 року, посилаючись  на те, що в момент надання послуги з передачі електричної енергії (з 01.07.2019 по 01.08.2019) постанова НКРЕКП від 07.06.2019 №954 про затвердження тарифу на послуги з передачі електроенергії ДП "НЕК "Укренерго" не діяла в силу судової заборони, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Регулятор (НКРЕКП) здійснює державне регулювання, зокрема, шляхом формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом. 
Основним завданням Регулятора є, зокрема реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг (п. 6 ч. 3 ст.3 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг").
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор, зокрема встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом, та змінює їх за результатами перевірки або моніторингу.
Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 6 Закону "Про ринок електричної енергії" до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належить, зокрема, встановлення тарифів на послуги з передачі електричної енергії.
Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 № 954 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "УКРЕНЕРГО" на II півріччя 2019 року", яка набрала чинності з 01.07.2019, затверджено тариф на послуги з передачі електричної енергії на II півріччя 2019 року на рівні 347,43 грн./МВт.год. (без урахування ПДВ). 
Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність постанова НКРЕКП від 12.12.2018 №1905 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на 2019 рік.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2019 у справі №640/11330/19 за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про визнання протиправними та скасування постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 № 954 та № 955 задоволено заяву АТ "Нікопольський завод феросплавів" про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 № 954 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року" та № 955 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року".
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2019 у справі № 640/12695/19 замінено захід забезпечення позову, встановлений ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2019 у справі                               №640/11330/19, а саме: зупинено дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 № 954 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року" щодо АТ "Нікопольський завод феросплавів", АТ "Запорізький завод феросплавів", АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" та АТ "Дніпроазот"; зупинено дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 № 955 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП "НЕК "Укренерго" щодо АТ "Нікопольський завод феросплавів", АТ "Запорізький завод феросплавів", АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", АТ "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", АТ "Дніпроазот".
При цьому, колегія суддів зазначає, що у відповідності до статей 150, 151 КАС України, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою зупинено дію нормативно-правового акта, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті. А якщо суд за наслідками розгляду справи визнав нормативно-правовий акт незаконним і це судове рішення набрало законної сили, положення зазначеного нормативно-правового акта не підлягають застосуванню.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення факту незаконності постанови НКРЕКП від 07.06.2019 №954 у судовому порядку на момент розгляду цієї справи не відбулося, наразі вирішення спору ще триває, а дію вказаної постанови з 01.08.2019 зупинено лише щодо визначеного кола суб`єктів, до яких відповідача не включено.
Таким чином, положення постанови НКРЕКП №954 з відповідним тарифом за липень 2019 року були для відповідача чинними, а тому розрахунок вартості послуги за липень 2019 року, правомірно здійснений позивачем виходячи з тарифу 347,43 грн/МВт*год.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №910/11730/19.
Отже, наведені доводи відповідача визнаються колегією суддів необґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком. 
Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної     законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний     сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання. 
Відповідно до п. 6.7. договору, у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі. 
Стосовно нарахування позивачем пені у період з 08.04.2020 по 27.01.2021, колегія суддів зазначає наступне. 
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 766 від 08.04.2020 року "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни (далі - період дії карантину) надано настанови, зокрема, Оператору системи передачі (який виконує функцію Адміністратора розрахунків) не застосовувати до електропостачальників заходи, передбачені підпунктами 1 - 6 пункту 1.7.2 глави 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою  Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 307, та заходи, передбачені пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, що є додатком 6 до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 309. Електропостачальники не набувають статусу "Дефолтний".
Відповідно до п. 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, що є додатком 6 до Кодексу системи передачі, у випадку порушення будь-яких термінів розрахунку за цим Договором Користувач сплачує ОСП пеню в розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.01.2021   № 93 було внесено зміни до вказаної постанови №766 та виключено, зокрема, положення про незастосування до   електропостачальників заходів, передбачених пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії.
Отже, у період з 08.04.2020 по 27.01.2021 діяли обмеження щодо застосування Оператором системи передачі, яким є позивач, до електропостачальника (відповідача у справі) заходів щодо нарахування пені.
Доводи позивача про те, що наведена постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг                 №766 від 08.04.2020 року "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" не має  обов`язкового характеру, а тому відповідно нарахування пені в період її дії є обґрунтованим, відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.   
Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначений Законом №1540-VIII.
Положеннями статті 1 Закону №1540-VIII передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.
Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до статті 3 цього Закону Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.
Статтею 14 Закону №1540-VIII (ч.5) визначено, що Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.
Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг (ч. 9 вказаної статті).
Зміст наведених норм права дає підстави дійти висновку, що НКРЕКП є  постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
При цьому, державне регулювання діяльності суб`єктів господарювання у сферах енергетики здійснюється, зокрема, шляхом прийняття постанов, які є  обов`язковими до виконання вказаними суб`єктами господарювання.
Позивач, в свою чергу, є суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сфері енергетики.
За наведених обставин, постанови НКРЕКП, зокрема, і №766 від 08.04.2020 року "Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" є обов`язковими для позивача.
Стосовно посилань позивача на те, що позовна заява була подана до суду після закінчення дії обмежень, встановлених вказаною постановою, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Отже, за загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Аналогічне тлумачення принципу дії законів та інших нормативно-правових актів у часі міститься у пункті 2 рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)" та у пункті 4 рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2001 від 05.04.2001 "У справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа про податки).
З огляду на викладене, дія постанови НКРЕКП №766 від 08.04.2020 почалася  з моменту набрання цим актом чинності і припинилася з втратою ним чинності відповідно, а тому подання позовної заяви з вимогами про стягнення пені, нарахованої у спірний період, після втрати постановою чинності, не може бути підставою для нарахування пені у період коли вона була чинною.  
Таким чином, оскільки у період з 08.04.2020 по 27.01.2021 діяли обмеження щодо застосування Оператором системи передачі, яким є позивач, до електропостачальника (відповідача у справі) заходів щодо нарахування пені, та які не були враховані позивачем у своєму розрахунку, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вказаної вимоги.
Так, за перерахунком суду, обґрунтований розмір пені, що підлягає задоволенню, становить  449  127 грн. 42 коп.; у решті вимог про її стягнення судом відмовляється.
Щодо визначення судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, як підстави для відмови у задоволенні позову, ненадання позивачем доказів пред`явлення відповідачу окремого рахунку на суму пені, слід зазначити, що можливість судового захисту не може бути поставлена    в залежність    від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору.
Стосовно нарахування 3% річних в сумі 402  246 грн. 79 коп., то апеляційним судом наведена вимога визнається обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, враховуючи допущене відповідачем прострочення оплати послуг за договором.
При цьому, колегія суддів щодо доводів відповідача про необхідність застосування до нарахувань 3% річних обмежень, встановлених наведеною   постановою НКРЕКП №766 від 08.04.2020, зазначає, що такі обмеження стосувалися лише нарахування пені, а тому вказана  вимога позивача підлягає задоволенню.
Рішення є законним тоді, коли суд,  виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і  правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об`єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до  невірних висновків  в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 449  127 грн. 42 коп. та 3% в сумі 402  246 грн. 79 коп.
Відповідно до п.  2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної  скарги  має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає частковому  задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 449  127 грн. 42 коп. та 3% в сумі 402  246 грн. 79 коп., з прийняттям нового - про задоволення вказаних вимог. В решті рішення  - залишається без змін.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 06.08.2021 у справі №911/782/21 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 06.08.2021 у справі №911/782/21 скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 449  127 грн. 42 коп. та 3% в сумі 402  246 грн. 79 коп. та прийняти нове - про їх задоволення. В решті рішення  - залишити без змін.
3. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Київської області від 06.08.2021 у справі №911/782/21 в наступній редакції:
"1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (Україна, 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ КИЇВСЬКА, будинок 8 В, код 42094646) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Україна, 01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, код 00100227) пеню в сумі 449  127 грн. 42 коп.,  3% в сумі 402  246 грн. 79 коп. та 12  769 грн. 25 коп. судового збору.
3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.".
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" (Україна, 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ КИЇВСЬКА, будинок 8 В, код 42094646) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Україна, 01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, код 00100227)  19  153 грн. 87 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідні накази.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови  складено: 15.11.2021 року.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Руденко

                                                                                Л.В. Кропивна