ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1834/21 Справа № 202/6806/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       09 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 
за участю:
захисника                                                Клименка В.П.
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності                          ОСОБА_1 

ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції,10.10.2021 року о 23 год. 52 хв. в м. Дніпро по пр. Слобожанський, біля буд. 10, водій ОСОБА_1  керував авто ВАЗ 2107 н/з  НОМЕР_1  з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій  ОСОБА_1  відмовився в присутності двох свідків:  ОСОБА_2  та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги того факту, що він не мав будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, що було б підставою для проведення відповідного огляду.
       Крім того, вказує, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в порушення Інструкції та Порядку проходження огляду на стан сп`яніння, не долучено акта огляду особи на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та письмового направлення до закладу охорони здоров`я.
       Також зауважує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та висловлював свою згоду на його проходження, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, однак останні повідомили його про те, що після проходження такого огляду він має самостійно повернутись до свого транспортного засобу.
       Разом з цим, зазначає, що покази свідків не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, оскільки їх особа працівниками поліції не встановлювалась. Також працівниками поліції не було роз`яснено йому наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та не відсторонено належним чином від керування транспортним засобом, чим порушено вимоги ст. 266 КУпАП.
       Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, він пройшов огляд на стан сп`яніння та відповідно до висновку не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, проте судом першої інстанції було залишено без належної оцінки вказаний доказ.
       Позиції учасників апеляційного процесу.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, постанову суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, зазначені у апеляційній скарзі.
Мотиви апеляційного суду.
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , дослідивши докази наявні в матеріалах справи, зокрема відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №323383 від 11 жовтня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11 жовтня 2021 року, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, рапортом співробітників поліції, з якого видно, що автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку з порушенням останнім ПДР України, та в ході спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння і останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків; відеозаписом з нагрудної камери співробітників поліції.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння та відсутності акта про проходження огляду на стан сп`яніння на місці і направлення для проведення такого огляду, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 4 зазначеної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №323383 від 11 жовтня 2021 року та відеозапису з місця події видно, що працівником поліції, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП, у ОСОБА_1 було виявлено наступні ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, що повністю узгоджується з вимогами Інструкції. При цьому, виключно працівник поліції мав об`єктивну можливість та передбачені законом повноваження, на власний розсуд, виказати підозру щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння з зазначенням конкретних його ознак.
Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року (Далі - Інструкція) у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння...), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 7 розділу ІІІ вказаної Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Таким чином, вищевказана Інструкція передбачає, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно у закладі охорони здоров`я з відібранням біологічного середовища для лабораторного дослідження у виді слини, сечі та змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, крові (п. 10-13 Інструкції), у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння не ґрунтуються на вимогах закону.
Окрім того, нормативні положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції не містять вимоги щодо складання працівниками поліції такого направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у випадку відмови водія від його проходження.
Відтак, ОСОБА_1 необґрунтовано яким чином відсутність направлення на проходження медичного огляду, виключає його вину за відмову від проходження такого огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Посилання ОСОБА_1 щодо тієї обставини, що він не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, як видно з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, посилаючись на значну віддаленість цієї установи від місця зупинки транспортного засобу та неможливість прослідувати туди керуючи власним автомобілем. При цьому, апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо тієї обставини, що він декілька разів погоджувався пройти такий огляд, однак в результаті тривалих перемовин з працівниками поліції в решті відповів відмовою, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення та узгоджується з іншими доказами у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З огляду на зазначене, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є обов`язковими, оскільки до матеріалів справи долучено відеозапис з місця події, відповідно до вищевказаного положення Закону. Крім того, з вказаного відеозапису видно, що зазначені свідки дійсно перебували на місці події та їх особу встановлено за допомогою відповідних документів, які безпосередньо зазначені в самих поясненнях, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині є неприйнятними.
В той же час, апеляційний суд не може взяти до уваги висновок КП “ОМПЦЛЗС” ДОР” №66 від 12.10.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 11.10.2020 року не перебував у стані будь-якого сп`яніння, оскільки у провину останньому ставиться порушення п. 2.5 ПДР України, а саме відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що є окремим елементом об`єктивної сторони ст. 130 КУпАП. 
При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення..
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
       Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

             Суддя                                                                О.П. Піскун