УХВАЛА

16 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/6768/20
адміністративне провадження № К/9901/41042/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В.,
суддів -Шишова О. О., Яковенка М. М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №160/6768/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод біодобрив «ТРИВКО» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
у с т а н о в и в :
Головне управління ДПС в Дніпропетровській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №160/6768/20.
Одночасно Головним управлінням ДПС в Донецькій області було заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження без належного його обґрунтування. Крім того, судовий збір було сплачено не в повному обсязі.
Верховний Суд ухвалою від 25 листопада 2021 року визнав їх неповажними та залишив касаційну скаргу без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження вказавши підстави та надавши належні докази на підтвердження поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження.
На виконання вимог цієї ухвали, від Головного управління ДПС в Донецькій області надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. 
Доводи відповідача про поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження зводяться до того, що податковий орган вже звертався з касаційними скаргами до Верховного Суду, однак ухвалами Верховного Суду від 03 серпня 2021 року,                        21 вересня 2021 року та від 04 листопада 2021 року касаційні скарги були повернуті у зв`язку з недотриманням вимог статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме у зв`язку з не зазначенням підстав (підстави) на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з належним їх обґрунтуванням. На думку відповідача, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом та вдруге з касаційною скаргою відповідач звернувся в максимально короткий строк з моменту повернення попередньої. При цьому зазначає, що вперше до суду касаційної інстанції скаржник звернувся з дотримання строків на касаційне оскарження. 
Наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. 
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання
Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого Кодексу адміністративного судочинства України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.
Аналізуючи інформацію з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» суд встановив, що звертаючись вперше відповідач не допустив пропуску процесуального строку.
В подальшому ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2021 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто заявнику. Копія ухвали надійшла на адресу відповідача 09 серпня 2021 року.
Вдруге відповідач звернувся з касаційною скаргою 15 вересня 2021 року, однак ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року касаційну скаргу було повернуто. Копія ухвали надійшла на адресу відповідача 27 вересня 2021 року.
Втретє відповідач звернувся з касаційною скаргою 18 жовтня 2021 року, однак ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2021 року касаційну скаргу знову було повернуто. Копія ухвали надійшла на адресу відповідача 12 листопада 2021 року.
Головне управління ДПС у Донецькій області вчетверте лише 09 листопада 2021 року подало касаційну скаргу у справі №160/6768/20, тобто з пропуском встановленого Кодексу адміністративного судочинства України строку касаційного оскарження судових рішень.
Колегія суддів вважає, що наведене скаржником розуміння норм Кодексу адміністративного судочинства України щодо строку на повторне звернення до суду з касаційною скаргою ґрунтується на власному розумінні норм процесуального права. При цьому, в ухвалі від 03 серпня 2021 року Верховний Суд зазначив, що скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Однак, скаржник не навів об`єктивних перешкод для приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України у більш стислі строки, враховуючи, що Верховний Суд в ухвалах від 03 серпня 2021 року,                 21 вересня 2021 року та від 04 листопада 2021 року надав вичерпні роз`яснення щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати в частині викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень. 
Відповідачем не наведено обґрунтувань щодо поважності пропуску строку касаційного оскарження у взаємозв`язку вищезазначених часових інтервалів, враховуючи, що з моменту постановлення ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги (03 серпня 2020 року) до подання касаційної скарги вчетверте              (09 листопада 2020 року) сплинуло більше трьох місяців, а суд касаційної інстанції у цей проміжок повертав скаржнику касаційну скаргу три рази з однакових підстав. Податковим органом не зазначено обставини, які б унеможливлювали звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, виконавши процесуальний обов`язок щодо зазначення у касаційній скарзі підставу (підстави) на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з належним їх обґрунтуванням протягом трьох місяців.
Суд звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
Невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, яка оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Та обставина, що в інших справах Верховний Суд, оцінивши наведені причини пропуску строку у взаємозв`язку із наданими доказами, дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, не доводить наявність у цій справі відповідних підстав.
Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними. 
Отже, станом на 16 грудня 2021 року недоліки касаційної скарги не усунуто, поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржником не зазначено.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №160/6768/20 необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 329, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДПС в Дніпропетровській області про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними. 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі №160/6768/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод біодобрив «ТРИВКО» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                              І. В. Дашутін
Судді                                                                                                                   О. О. Шишов
                                                                                                                            М. М. Яковенко