П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  133/1670/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кучерук І.М.   
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
28 вересня 2021 року                                                                                          м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Бень Я.О., 
позивача: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Дем`янюка Дмитра Олексійовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з цим позовом, і просив визнати незаконною та скасувати постанову ДП18 №528891 від 05.06.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, якою на нього накладено стягнення у виді штрафу - 510 грн.; а також - такими, що суперечать чинному законодавству та Конституції України дії інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дем`янюка Дмитра Олексійовича.
Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області позовні вимоги задоволено частково.
Скасовано постанову від 05.06.2020 серії ДП18 №528891, винесену інспектором взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Дем`янюком Д.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а справу закрито.
Стягнуто з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 420 гривень 40 копійок судових витрат із сплати судового збору.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного:
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 05.06.2020 року інспектором взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Дем`янюком Д.О. винесено постанову серії ДП18№528891, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, оскільки 05.06.2020 року о 15 год. 20 хв. по а/д Київ-Чоп, на 238 км, він керував автомобілем SUBARU FORESTER, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням встановленого обмеження швидкості руху більше ніж на 50 км/год в населеному пункті, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України.
Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Статтею 280 КУпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно ч.3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з наданих відповідачем відеозапису та роздруківки фото, зробленого приладом Trucam 000545, на якому зображено автомобіль позивача та зафіксовано швидкість руху, ОСОБА_1 керував автомобілем 05.06.2020 о 14 год. 54 хв. на автодорозі Київ - Чоп 238 км зі швидкістю 109 км/год при обмеженні швидкості руху 50 км/год.
З оглянутого диску із відеозаписом, долученого позивачем, слідує, що автодорога, на якій він керував транспортним засобом, має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку. Під час руху він здійснював обгін колони фур лівою смугою дороги, а тому знак 5.45 "Початок населеного пункту" знаходився поза межами оглядової зони позивача. При цьому в місці вчинення правопорушення було відсутнє дублювання дорожнього знаку з лівої частини дороги. Таким чином, позивач вказує, що він не знав та не міг знати про початок населеного пункту.
Відповідно до пункту 8.2-1. Правил дорожнього руху дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.
Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.
Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.
Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).
Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.
Аналогічні вимоги до встановлення дорожніх знаків закріплені у підпункті 10.1.1 ДСТУ 4100-2014. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування.
Наданий відповідачем до суду відеозапис підтверджує, що дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту" розміщено на місці вчиненого ним правопорушення тільки з однієї (правої) сторони дороги по ходу руху ТЗ позивача.
Встановлені обставини свідчать, що неналежне забезпечення виконання пункту 8.2-1 Правил дорожнього руху в частині дублювання дорожнього знаку 5.45 на протилежному боці дороги створило ситуацію, за якої при здійснені руху (обгоні) в лівій смузі ускладнене сприйняття водіями інформації про початок населеного пункту.
Слід звернути увагу, що з наданих відеозаписів вбачаються такі умови руху, які не дають змоги водіям завчасно передбачити початок населеного пункту без інформування дорожнім знаком 5.45.
За таких умов колегія дійшла висновку, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.
Підсумовуючи слід зазначити, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 липня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.