ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2021 року                                                                                 Справа № 903/231/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. ,  суддя Коломис В.В. 

секретар судового засідання Кравчук О.В. 

за участю представників сторін:
позивача: адвокат Кінах Я.В.  
відповідача: адвокат Коваленко Є.В.  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Телерадіокомпанія "Аверс" Відкритого акціонерного товариства "Корпорація "Аверс" на рішення Господарського суду Волинської області, ухвалене 11.06.2021, повне рішення складено 15.06.2021 у справі № 903/231/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот Агро", с. Трилісці
до відповідача Дочірнього підприємства "Телерадіокомпанія "Аверс" Відкритого акціонерного товариства "Корпорація "Аверс", м. Луцьк
про захист ділової репутації

В березні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Патріот Агро» звернулось до Господарського суду Волинської області із позовом до Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «Аверс» ВАТ «Корпорація «Аверс» про захист ділової репутації та стягнення завданої моральної шкоди в розмірі 1 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем 14.08.2020 в ефірі телеканалу «Аверс», а також на його власних «Youtube» та «Facebook» сторінках було поширено недостовірну інформацію, яка завдає шкоди діловій репутації позивача та міститься у відео-сюжеті під назвою «Поблизу Луцька на складах агропідприємства шукали ймовірну партію контрафактних цигарок», в частині того, що позивач неодноразово згадувався у гучних скандалах, пов`язаних із махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також що їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві.
Рішенням Господарського суду Волинської області від 11.06.2021 у справі № 903/231/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот Агро» до відповідача Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс» про захист ділової репутації задоволено.
Визнано недостовірною і такою, що завдає шкоди діловій репутації ТОВ «Патріот Агро» інформацію, що міститься у відео-сюжеті під назвою «Поблизу Луцька на складах агропідприємства шукали ймовірну партію контрафактних цигарок», поширену Дочірнім підприємством «Телерадіокомпанія «АВЕРС» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «АВЕРС» (м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 3, код ЄДРПОУ 21755180) 14.08.2020 в ефірі телеканалу «Аверс», а також на його власних «Youtube» (посилання на сюжет: https://www.youtube.com/watch?v=PaiTk7y0_I4) та «Facebook» (посилання на сюжет: https://www.facebook.com/watch?v=3017004591755683&_rdr) сторінках в частині того, що ТОВ «Патріот Агро» неодноразово згадувалось у гучних скандалах, пов`язаних із махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також що їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві».
Зобов`язано Дочірнє підприємство «Телерадіокомпанія «АВЕРС» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «АВЕРС» у п`ятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили:
-   розмістити в ефірі телеканалу «Аверс» спростування у той самий спосіб, яким була поширена недостовірна інформація, а саме шляхом оприлюднення відео-сюжету із заголовком «Спростування» наступного тексту: «Інформація, розміщена 14.08.2020 в ефірі каналу «Аверс» щодо відношення ТОВ «Патріот Агро» до гучних скандалів, пов`язаних із махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також рейдерстві - не відповідає дійсності, була викладена неправдиво, містить відомості про події, яких не існувало та не існує»;
-   розмістити на власній сторінці соціальної мережі «Youtube» (за посиланням https://www.youtube.com/c/mediaavers/featured), спростування у той самий спосіб, яким була поширена недостовірна інформація, а саме шляхом публікації із заголовком «Спростування» наступного тексту: «Інформація, розміщена 14.08.2020 на даній «Youtube» сторінці, щодо відношення ТОВ «Патріот Агро» до гучних скандалів, пов`язаних із махінаціями землею на Горохівщині у різних селах, а також рейдерстві - не відповідає дійсності, була викладена неправдиво, містить відомості про події, яких не існувало та не існує" та видалити публікацію від 14.08.2020р. за посиланням http://youtube.com/watch?v=PaiTk7yO_I4;
- розмістити на власній сторінці соціальної мережі «Facebook» (за посиланням https://www.facebook.com/mediaavers/), спростування у той самий спосіб, яким була поширена недостовірна інформація, а саме шляхом публікації із заголовком «Спростування» наступного тексту: «Інформація, розміщена 14.08.2020р. на даній «Facebook» сторінці, щодо відношення ТОВ «Патріот Агро» до гучних скандалів, пов`язаних із махінаціями землею на Горохівщині у різних селах, а також рейдерстві - не відповідає дійсності, була викладена неправдиво, містить відомості про події, яких не існувало та не існує» та видалити публікацію від 14.08.2020 за посиланням https://m.facebook.com/watch/?v=3017004591755683&_rdr.
Стягнуто з Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «АВЕРС» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «АВЕРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Патріот Агро» відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 1,00 грн.
Стягнуто з Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «АВЕРС» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «АВЕРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Патріот Агро» 6810,00 грн витрат по сплаті судового збору та 7 200 грн витрат на проведення семантико-текстуальної експертизи.
В частині стягнення 17 800 грн витрат на проведення семантико-текстуальної експертизи відмовлено.
Відповідач Дочірнє підприємство «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс», не погоджуючись із ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апреляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати судове рішення від 11.06.2021 повністю і ухвалити нове рішення, яким в позові про захист ділової репутації відмовити повністю. Стягнути з позивача суму сплаченого судового збору.
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує:
- резолютивна частина рішення суду не відповідає мотивувальній частині рішення суду, оскільки суд не навів жодної мотивації чому визнана інформація є недостовірною і такою, що завдає шкоди діловій репутації ТзОВ «ПАТРІОТ АГРО», як зазначено в п. 2 резолютивної частини рішення;
- в мотивувальній частині рішення суд прийняв рішення видалити публікації від 14.08.2020 за посиланнями: https://www.youtube.com/watch?v=PaiTk7yO14) ttps://www.faceboolc.com/watch?v=3017004591755683& rdr. Дане рішення суперечить резолютивній частині;
- в рішенні суду викладені лише доводи та докази позивача, а правова позиція ДП ТРК «АВЕРС ВАТ «Корпорація «Аверс» по справі не знайшла жодного відображення. Не обґрунтовано також доводи відповідача, а просто відхилені, що порушує ч. 5 ст. 236 ГПК України, а саме обґрунтованим є рішення ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи;
- взагалі не взятий судом до уваги відеосюжет, який був оприлюднений 16 жовтня 2019. Даний репортаж містить інформацію, яка сформована селянами, а не журналістами;
- суд не взяв до уваги рішення суду від 21.08.2019 (справа N 903/360/19), яке набрало законної сили, яким було скасовано державну реєстрацію прав оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 0720883800:01:001:0046 зареєстровану державним реєстратором Горохівської районної державної адміністрації рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 24408495 від 12.01.2018 за ТзОВ «Патріот Агро»;
- оскільки доказів того, що експерт Ажнюк Б.М., яким складено висновок експерта №056/16 від 26.01.2021 є судовим експертом, матеріали справи не містять, тому даний доказ не повинен братись до уваги судом;
- мотивація суду, щодо моральної шкоди: Поширенням відповідачем в прямому ефірі на телебаченні неправдивої інформації про позивача: «це саме та фірма, яку підозрюють у незаконній вирубці та вивезенні лісу, чию незаконну діяльність викрили журналісти Аверсу», яка в розумінні положень Кримінального кодексу України, сприймається і розцінюється як причетність позивача до кримінальної діяльності, завдано моральної шкоди позивачу внаслідок приниження ділової репутації через дискредитацію способу ведення його господарської (підприємницької) діяльності, підрив довіри до діяльності підприємства, зниження престижу серед кола споживачів товарів та послуг, у зв`язку з чим, об`єктивно, знижується вартість його нематеріальних активів. Дані доводи взагалі з іншого рішення, що є неприпустимо та порушенням п. 5 ч. 4 ст. 238  ГПК України. При цьому, жодних доказів завдання шкода відповідним особистим немайновим благам позивача або наявності перешкод у позивача повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право внаслідок поширення відповідачем інформації, позивачем не надано;
- відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»);
- з відеосюжету вбачається, що інформація щодо «гучних скандалів пов`язаних з махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також рейдерстві», висловлена у формі оціночних суджень. При цьому, позивачем жодним чином не обґрунтовано яким чином інформація, яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати може бути перевірена фактами. Дана інформація не є негативною інформацію, і, вона є фактично оціночною думкою респондента. Дана інформація за своїм змістом не містить жодних дат, місць, конкретних подій, тобто жодного фактажу, за наявності якого означена інформація могла би бути перевірена доказами;
- відповідач пропонував спростувати інформацію позивачу, але він не прийняв цю пропозицію взагалі, а під час розгляду справи, повідомив що це було формально.
Таким чином, на думку скаржника, наявні усі правові підстави для скасування оскаржуваного рішення суду від 11.06.2021 у справі № 903/231/21, оскільки судом першої інстанції не враховані всі обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, окрім того порушені норми як процесуального так і матеріального права /а.с. 141-147/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 (головуючий суддя: Крейбух О.Г., судді Дужич С.П., Коломис В.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс» на рішення Господарського суду Волинської області від 11.06.2021 у справі № 903/231/21, розгляд апеляційної скарги призначено на 30.09.2021 об 11:00 год. /а.с. 167-169/.
19.08.2021 ТОВ «Патріот Агро» подало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 6432/21 від 19.08.2021), в якому позивач заперечує проти апеляційної скарги та вказує, що розповсюдження неправдивої інформації відповідачем широкому колу осіб у будь-якому випадку порушує ділову репутацію ТОВ «Патріот Агро» /а.с. 173-175/.
На підставі розпорядження від 28.09.2021 № 01-04/807 керівника апарату суду у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі Дужича С.П. у період з 13.09.2021 по 01.10.2021 включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 903/231/21 між суддями, протокол від 28.09.2021, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Юрчук М.І., Коломис В.В.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2021  апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс» на рішення Господарського суду Волинської області від 11.06.2021 у справі № 903/231/21 прийнято до провадження колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. (головуючий суддя), Юрчук М.І., Коломис В.В.
В судовому засіданні 30.09.2021 представник ДП «Телерадіокомпанія «Аверс» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «Аверс» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду скасувати, а в позові ТОВ «Патріот Агро» відмовити.
Представник ТОВ «Патріот Агро» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 11.06.2021 у справі № 903/231/21 залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд   
ВСТАНОВИВ:

14.08.2020 Дочірнім підприємством Телерадіокомпанія «АВЕРС» Відкритого акціонерного товариства «Корпорація «АВЕРС» поширено в ефірі телеканалу «АВЕРС» (телепередача «Новини на часі»), а також у мережі інтернет на його власних сторінках, інформаційних ресурсах (веб-сайтах) «YouTube» (посилання на сюжет: https://www.youtube.com/watch?v=PaiTk7y0_I4) та «Facebook» (посилання на сюжет: https://www. facebook.com/watch?v=3017004591755683&_rdr), відео сюжет під назвою: «Поблизу Луцька на складах агропідприємства шукали ймовірну партію контрафактних цигарок», зокрема в частині того, що ТОВ «Патріот Агро», неодноразово згадувалось у гучних скандалах пов`язаних із махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також що їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві.
На думку позивача, у наведеному відео-сюжеті відповідачем було звинувачено ТОВ «Патріот Агро» у махінаціях із землею та рейдерстві. При цьому, на думку позивача, зазначена інформація є недобросовісною, викладена у вигляді фактичних тверджень, має негативний зміст та формує негативне ставлення у глядачів щодо ТОВ «Патріот Агро» та його статутної діяльності, внаслідок чого було порушено ділову репутацію Товариства.
З метою врегулювання даної ситуації ТОВ «Патріот Агро» було направлено на адресу відповідача заяву-вимогу від 20.08.2020, в якій позивач просив в порядку встановленому ч. 5, 6-8 ст. 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення», спростувати негативні та такі, що не відповідають дійсності, твердження (непідтверджені належними та допустимими доказами) та порушують ділову репутацію ТОВ «Патріот Агро» /а.с. 20-22/.
На зазначену заяву-вимогу позивача від 20.08.2020 відповідач надіслав відповідь за № 170 від 25.08.2020, у якій відповідач підтвердив факт транслювання відео-сюжету в ефірі телеканалу та крім того повідомив, що у заяві позивача не міститься чітких даних про те, яка саме інформація є недостовірною і що саме підлягає спростувати телерадіокомпанії /а.с. 25/.
В подальшому ТОВ «Патріот Агро» було повторно надіслано заяву-вимогу від 28.08.2020, в якій позивачем було зазначено конкретно проміжки часу відео-сюжету, що містить інформацію, яка підлягає спростуванню.
У відповіді № 176 від 31.08.2020 відповідач повідомив позивача, що у заяві-вимозі ТОВ «Патріот Агро» не міститься жодних доказів недостовірності інформації, висвітленої у відео-сюжеті та яким способом спростування підлягає недостовірна інформація. Окрім цього запропоновано позивачу можливість передбачену Законом зазначити власний текст і передати його запис відповідачу, або висловити свою позицію в ефірі телеканалу "Аверс", спростувати усі невідповідності, що стосуються діяльності Підприємства. А також відповідачем було надано диск з відео-сюжетом, що транслювався в ефірі телеканалу та розміщений у соціальних мережах /а.с.23-24/.     
Предметом спору у цій справі є вимога ТОВ «Патріот Агро» про захист ділової репутації та спростування відповідачем недостовірної інформації, а саме визнання недостовірною і такою, що завдає шкоди діловій репутації ТОВ «Патріот Агро», зміст якої наведено у позовній заяві, поширеної 14.08.2020 ДП ТРК «АВЕРС» ВАТ «Корпорація «АВЕРС» у прямому ефірі телеканалу «АВЕРС», а також у мережі інтернет на його власних сторінках, інформаційних ресурсах (веб-сайтах) «YouTube» та «Facebook» та зобов`язання відповідача у п`ятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили, розмістити в ефірі телеканалу «АВЕРС», а також у мережі інтернет на його власних сторінках, інформаційних ресурсах (веб-сайтах) «YouTube» та «Facebook» оголошення про спростування недостовірної інформації.
На підтвердження позовних вимог ТОВ «Патріот Агро» надало суду цифровий носій – DVD-R диск із відеозаписом, який, на думку сторони, підтверджує факт поширення неправдивих і таких, що шкодять діловій репутації позивача, відомостей. Диск із відповідною інформацією було отримано позивачем безпосередньо у відповідача, про що свідчить наявний в матеріалах справи рахунок-фактура №СФ-0000077 від 31.08.2020 на суму 2   060,64 грн та не заперечується відповідачем. 
За результатом огляду та дослідження наданого DVD-диску шляхом відтворення відповідного відеозапису, судом було встановлено обставини, про які зазначає ТОВ «Патріот Агро» у позовній заяві.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.
Частиною 1   ст. 16 ЦК України   передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 32 Конституції України   встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Статтею 34 Конституції України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
У пункті 1   постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 № 1  роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.
Згідно з ч.1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.
Відповідно до ст. 94 ЦК України   юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 200 ЦК України   інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями (ч. 2 ст. 200 ЦК України).
Згідно зі ст. 201 ЦК України   особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
Відповідно до   ст. 275 ЦК України   захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, зокрема, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (ст. 277 ЦК України).
Статтею 277 ЦК України   передбачено, що   фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім`ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутись до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливим у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. 
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.  
Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про інформацію», суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Статтею 30 Закону України «Про інформацію» встановлено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень (частина 1). Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду (частина 2). Суб`єкти інформаційних відносин звільняються від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно необхідною (частина 3). Додаткові підстави звільнення від відповідальності засобів масової інформації та журналістів встановлюються   законами України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні";   "Про телебачення і радіомовлення",  "Про інформаційні агентства"   та іншими (частина 4).
За змістом статей   94,   277 ЦК України   фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
З огляду на наведене позивач має право на недоторканість ділової репутації, а також право на відповідь та на спростування недостовірної інформації.
Суд зазначає, що відповідно до   ст. 277 ЦК України   не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Частиною 2   ст. 34 ГК України   передбачено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.
Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Судом встановлено, 14.08.2020 ДП ТРК «АВЕРС» ВАТ «Корпорація "АВЕРС" в ефірі телеканалу «АВЕРС», а також у мережі інтернет на його власних сторінках, інформаційних ресурсах (веб-сайтах) «YouTube» (посилання на сюжет: https://www.youtube.com/watch?v=PaiTk7y0_I4) та «Facebook» (посилання на сюжет: https://www.facebook.com/watch?v=3017004591755683&_rdr) щодо ТОВ «Патріот Агро» поширено інформацію: «Поблизу Луцька на складах агропідприємства шукали ймовірну партію контрафактних цигарок», зокрема в частині того, що ТОВ «Патріот Агро», неодноразово згадувалось у гучних скандалах пов`язаних із махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також що їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві».
Вказана інформація на думку позивача є недостовірною та такою, що об`єктивно принижує його ділову репутацію, а тому має бути спростована.
Отже факт поширення інформації саме відповідачем, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб, та той факт, що поширена інформація стосується саме позивача в даній справі, є встановленими.
Наведені обставини не заперечуються жодною із сторін по справі і не потребують додаткового доведення в силу приписів ч.1 ст. 75 ГПК України.
На підставі досліджених під час розгляду справи доказів судом встановлено, що інформація від 14.08.2020, у відео-сюжеті «Поблизу Луцька на складах агропідприємства шукали ймовірну партію контрафактних цигарок» є у відповідній частині негативною та недостовірною з огляду на наступне.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
В свою чергу негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Зокрема, при дослідженні вищевказаного відео-сюжету від 14.08.2020, судом встановлено наявність в її змісті наступної фрази (твердження): «ТОВ «Патріот Агро» неодноразово згадувалось у гучних скандалах пов`язаних із махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також що їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві».
Аналізуючи наведене твердження у комплексі з конституційним принципом презумпції невинуватості, очевидним є те, що відсутні жодні правові підстави стверджувати про те, що особа, яка не перебуває в статусі підозрюваного чи в іншому процесуальному статусі, має відношення до вчинення правопорушення (злочину), який розслідується. Очевидно, що права та законні інтереси такої особи не можуть піддаватися будь-яким обмеженням у зв`язку з кримінальним провадженням, до якого вона не має відношення.
При цьому судова колегія вважає, що вказана інформація не є оціночним судженням, а є негативною і недостовірною, адже наявними доказами у справі не було встановлено будь-якого процесуального статусу, передбаченого законодавством України, розглядати позивача як сторону або іншого учасника кримінального провадження.
Статтею 30 Закону України «Про інформацію» визначено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Однак у даному випадку інформація, поширена відповідачем про позивача, не містить алегорій, сатири, гіпербол тощо, вона не є припущенням чи критикою позивача, її можна перевірити на достовірність, тому вона не є оціночним судженням.
З огляду на зміст поширеної відповідачем інформації щодо позивача: «Поблизу Луцька на складах агропідприємства шукали ймовірну партію контрафактних цигарок», зокрема в частині того, що ТОВ «Патріот Агро» неодноразово згадувалось у гучних скандалах, пов`язаних із махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також що їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві, стосується саме ТОВ «Патріот Агро», в її системному зв`язку з фактичними обставинами справи, позивачем доведено факт поширення про нього негативної та недостовірної інформації, яка принижує його ділову репутацію.
Очевидним є те, що відповідач в розповсюджуваній інформації послався виключно на висловлювання (коментарі) мешканців щодо непідтвердженого в законному порядку рейдерства та махінацій позивача із майном, а тому зазначена відповідачем теза про те, що: «ТОВ «Патріот Агро» неодноразово згадувалось у гучних скандалах, пов`язаних із махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також що їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві» містить прямі відомості, які можуть розкривати та характеризувати роботу позивача, що в силу ст. 30 Закону України «Про інформацію» не є оціночним судженням та стосується виключно діяльності позивача у його роботі.
Що стосується посилання відповідача на рішення Господарського суду Волинської області від 21.08.2019 у справі № 903/360/19, яке набрало законної сили 10.12.2019, за позовом Приватно-орендної агрофірми «Колос» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Патріот Агро», Горохівської районної державної адміністрації про скасування державної реєстрації права оренди землі, судова колегія зазначає.
Так, задовольняючи позовні вимоги про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 0720883800:01:001:0046, зареєстрованого державним реєстратором Горохівської районної державної адміністрації рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 24408495 від 12.01.2018 року за ТОВ «Патріот Агро» та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 0720883800:01:001:0046, зареєстрованого державним реєстратором Горохівської районної державної адміністрації рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 24408495 від 12.01.2018 року за ТОВ «Патріот Агро», місцевий господарський суд насамперед виходив з неправомірності здійснення державним реєстратором Горохівською районною державною адміністрацією, за заявою ТОВ «Патріот Агро» державної реєстрації договору оренди землі від 11.01.2018 та вчинення відповідних записів в Державному реєстрі прав, оскільки первісний договір оренди землі від 21.10.2008, що був укладений між Приватно-орендною агрофірмою «Колос» та третьою особою, не припинив свою дію станом на дату укладення договору з ТОВ «Патріот Агро». 
Тобто спір у господарській справі № 903/360/19  існував виключно через те, що первісне право оренди землі у Приватно-орендної агрофірми «Колос» на час вчинення за ТзОВ «Патріот Агро» державної реєстрації договору оренди землі від 11.01.2018, укладеного із третьою особою, не припинилося. Вказаний спір мав виключно господарсько-правові відносини за укладеними правочинами. 
Отже посилання відповідача на рішення Господарського суду Волинської області від 21.08.2019 у справі № 903/360/19, як на підтвердження вчинення позивачем махінацій із землями, не заслуговує на увагу.  
Верховним Судом при застосуванні правових норм при розгляді справ у подібних правовідносинах сформовано правову позицію про те, що за відсутності вироку суду стосовно позивача поширення інформації, яка містить фактичні твердження про вчинення позивачем протиправних дій, які мають ознаки злочинів, передбачених КК України порушує презумпцію невинуватості та негативно впливає на немайнові права позивача. Поширена інформація не є оціночними судженнями, а є констатацією фактів, які можуть і мають бути доведені належними доказами (постанова Верховного Суду від 08.05.2019 у справі № 761/37180/17 (провадження №61-4265св19).
З огляду на викладене, вищезазначена інформація про позивача, поширена відповідачем, порушує принцип презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України, ст. 2 Кримінального кодексу України, статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 11 Загальної декларації прав людини, і є фактично твердженням про причетність позивача до вчинення злочину, чим створюється негативне уявлення про нього і заподіюється шкода його правам та інтересам.
Отже оскільки поширена інформація є твердженням про факти, яких не існувало, які не були перевірені відповідачем та які не можуть бути підтверджені, оспорювана позивачем інформація підлягає спростуванню.
Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що позовні «Патріот Агро» про спростування інформації є підставними та обґрунтованими, адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження достовірності поширеної в публікації спірної інформації.  
Враховуючи, що порушення особистих немайнових прав позивача відбулося у результаті поширення про нього недостовірної інформації відповідачем, то належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача розмістити в ефірі телеканалу «Аверс», на власній сторінці соціальної мережі «Youtube» та на власній сторінці соціальної мережі «Facebook» спростування у той самий спосіб, яким була поширена недостовірна інформація, а саме шляхом оприлюднення відео-сюжету із заголовком «Спростування» наступного тексту: «Інформація, розміщена 14.08.2020р. в ефірі каналу «Аверс» щодо відношення ТОВ «Патріот Агро» до гучних скандалів пов`язаних із махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також рейдерстві - не відповідає дійсності, була викладена неправдиво, містить відомості про події, яких не існувало та не існує» та видалити публікації від 14.08.2020р. за посиланнями: https://www.youtube.com/watch?v=PaiTk7y0_I4 https://www.facebook.com/watch?v=3017004591755683&_rdr. 
В свою чергу заперечення відповідача на пред`явлений позов з посиланнями на ті обставини, що висновок судово-лінгвістичної експертизи не може бути належним доказом, оскільки ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз» НАН України відсутнє в переліку науково-дослідних установ судових експертиз на офіційному сайті Міністерства юстиції України, до діяльності ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз» не відноситься проведення будь-яких експертиз, судова колегія також вважає зазначені твердження  необґрунтованими.
Відповідно до ч. 5 ст. 31 Закону України «Про наукову і науково-технічну експертизу», наукові організації академій наук України, засновані на державній власності, вищі навчальні заклади, атестовані центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері науки, провідні науково-технічні установи галузевих міністерств і інших центральних органів виконавчої влади можуть здійснювати спеціалізовану експертну діяльність без додаткової державної акредитації на підставі статутних положень, якими така діяльність передбачається.
Із Статуту Державного підприємства «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України», затвердженого Віце-президентом Національної академії наук України, академіком НАН України І.Ф. Курас 15.03.2005 (державна реєстрація проведена 26.05.2005 за №10681020000005291), вбачається, що вказане державне підприємство засноване на державній власності та перебуває у віданні НАН України. Підприємство є суб`єктом науково-дослідної, експертної та видавничої діяльності. Утворено з метою сприяння ефективному вирішенню питань, що виникають у сфері офіційно-ділового функціонування української та інших мов, зокрема, для здійснення лінгвістичних експертиз різного профілю, встановлення еквівалентності перекладів, надання широкого спектру консультативно-освітніх послуг державним і недержавним структурам та фізичним особам, провадження науково-дослідної та видавничої роботи. Пунктом 2.2 Статуту визначено, що предметом діяльності підприємства є здійснення лінгвістичних експертиз різного профілю, науково-дослідна, науково-кодифікаційна, видавнича, інформаційна та навчально-консультативна діяльність з питань юридичної лінгвістики та експертології.
Отже судово-лінгвістична експертиза у даній справі, що проведена Державним підприємством «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України», яке може здійснювати спеціалізовану експертну діяльність без додаткової державної акредитації на підставі Статуту, яким така діяльність передбачена, також приймається апеляційним судом до уваги при розгляді даної справи.
Як вбачається з висновку експерта за №056/16 від 26.01.2021, підготовленому Державним підприємством «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» (директор Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України, доктор філологічних наук, професор Б.М. Ажнюк), за результатами проведеного експертного дослідження встановлено:
- Відповідь на питання 1 (Чи містить текстовий матеріал публікації, наданої для семантико-текстуальної експертизи, інформацію про те, що Волинське підприємство ТОВ «Патріот Агро» було об`єктом звинувачень з боку селян у рейдерстві? Якщо так, то які саме висловлення містять таку інформацію?):
Підсумовуючи, є лінгвістичні підстави констатувати, що текстовий матеріал публікації, наданої для семантико-текстуальної експертизи, містить інформацію про те, що Волинське підприємство ТОВ «Патріот Агро» було об`єктом звинувачень з боку селян у рейдерстві у контексті скандалів, пов`язаних із махінаціями землею на Горохівщині. Зазначену інформацію містить такий текстовий сегмент: (04:40) До слова, що мають в собі ці склади не знають і місцеві мешканці, що ж до «Патріот Агро», неодноразово згадувалось у гучних скандалах пов`язаних із махінаціями землею на Горохівщині у різних селах, їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві.
- Відповідь на питання 2 (Якщо текстовий матеріал публікації, наданої для семантико- текстуальної експертизи, містить інформацію про те, що Волинське підприємство ТОВ «Патріот Агро» було об`єктом звинувачень з боку селян у рейдерстві, у якій формі її представлено: фактологічного твердження чи оцінного судження?):
Інформацію про те, що Волинське підприємство ТОВ «Патріот Агро» було об`єктом звинувачень з боку селян у рейдерстві, представлено в тексті як таку, що має реальний, а не уявний або прогнозований характер. За змістовими й формальними ознаками вона не співвідноситься з суб`єктивними уявленнями мовця про повідомлюване. Лексичних, граматичних або дискурсивних маркерів суб`єктивної модальності аналізоване висловлення та його прагмасемантичний контекст не містять. За всіма лінгвістичними параметрами інформація про те, що Волинське підприємство ТОВ «Патріот Агро» було об`єктом звинувачень з боку селян у рейдерстві, в аналізованому текстовому сегменті відповідає критеріям фактологічного твердження.
- Відповідь на питання 3 (Чи містить текстовий матеріал публікації, наданої для семантико- текстуальної експертизи, інформацію, яка може завдавати шкоди репутації Волинського підприємства ТОВ «Патріот Агро»? Якщо так, то які саме висловлення містять таку інформацію?):
Як показано в відповідях на питання 1-2 цього висновку, текстовий матеріал відеопублікації «Поблизу Луцька на складах агропідприємства шукали ймовірну партію контрафактних цигарок» (режим доступу https://www.youtube.com/watch?v=PaiTk7yO_14) містить негативну інформацію про Волинське підприємство ТОВ «Патріот Агро», а саме інформацію про те, що воно було об`єктом звинувачень з боку селян у рейдерстві у контексті скандалів, пов`язаних із махінаціями землею на Горохівщині. Зазначену інформацію містить такий текстовий сегмент: (04:40) До слова, що мають в собі ці склади не знають і місцеві мешканці, що ж до «Патріот Агро», неодноразово згадувалось у гучних скандалах пов`язаних із махінаціями землею на Горохівщині у різних селах, їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві.
З позицій лінгвістичної кваліфікації така інформація про Волине підприємство ТОВ «Патріот Агро» негативно характеризує це підприємці здатна викликати недовіру й неповагу до нього і може завдавали шкоди й діловій репутації. Інформацію про те, що Волинське підприємство ТОВ «Патріот Агро» було об`єктом звинувачень з боку селян у рейдерстві у контексті скандалів пов`язаних із махінаціями землею на Горохівщині, виражено у формі твердження, тобто її правдивість може бути підтверджена або спростована.
У відеопублікації «Поблизу Луцька на складах агропідприємства шукали ймовірну партію контрафактних цигарок» (режим доступу https://www.youtube.com/watch?v=PaiTk7y0_I4) інформацію про Волинське підприємство ТОВ «Патріот Агро», що виражена у формі твердження і може завдавати шкоди його діловій репутації, містить такий текстовий сегмент: (04:40) До слова, що мають в собі ці склади не знають і місцеві мешканці, що ж до «Патріот Агро», неодноразово згадувалось у гучних скандалах пов`язаних із махінаціями землею на Горохівщині у різних селах, їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві.
Отже апеляційним судом засвідчується, що в цілому відповідно до висновку експерта №056/16 від 26.01.2021, підготовленому Державним підприємством «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України», відео-сюжет відповідача містить в собі негативну інформацію стосовно діяльності ТОВ «Патріот Агро», яка виражається у формі фактологічного твердження та завдає шкоди діловій репутації позивача, тому позовні вимоги в частині визнання недостовірною інформації та захист ділової репутації позивача підлягають до задоволення.
Щодо вимоги про стягнення з ДП «ТРК «АВЕРС» ВАТ «Корпорація «АВЕРС» на користь ТОВ «Патріот Агро» відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 1,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні ділової репутації юридичної особи. 
Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про (відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.
Слід зазначити, що поширенням відповідачем 14.08.2020 в ефірі телеканалу «Аверс», а також на його власних «Youtube» та «Facebook» сторінках недостовірної інформації, яка міститься у відео-сюжеті під назвою «Поблизу Луцька на складах агропідприємства шукали ймовірну партію контрафактних цигарок», в частині того, що позивач неодноразово згадувався у гучних скандалах, пов`язаних із махінаціями з землею на Горохівщині у різних селах, а також що їх тоді селяни звинувачували у рейдерстві, завдало моральної шкоди позивачу внаслідок приниження ділової репутації через дискредитацію способу ведення його господарської (підприємницької) діяльності, підрив довіри до діяльності підприємства, зниження престижу серед кола споживачів товарів та послуг, у зв`язку з чим, об`єктивно, знижується вартість його нематеріальних активів.
З врахуванням наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди позивачу у розмірі 1,00 грн, на переконання судової колегії, є підставними і  обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Що стосується відшкодування понесених позивачем судових витрат, які місцевим господарським судом було задоволено у частині стягнення з відповідача 7   200,00 грн по оплаті підготовки ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» висновку експерта, та сплати судового збору позивача, які оскаржуються відповідачем при поданні даної апеляційної скарги, судова колегія також враховує.
15.12.2020 між ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» (виконавець) та ТОВ «Патріот Агро» (замовник) було укладено Договір про виконання робіт, відповідно до розділу 1, 2 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується здійснити експертне дослідження наданих текстових матеріалів та підготувати висновок експерта, замовник надає виконавцеві в повному обсязі необхідні текстові матеріали. Виконавець у визначений договором термін виконує доручену роботу і надає замовникові висновок експертного дослідження, підписаний керівником експертної установи.
За виконану роботу замовник виплачує виконавцеві винагороду, відповідно до наданого виконавцем рахунку та акту про прийняття виконаних робіт.
18.12.2020 ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» виставило ТОВ «Патріот Агро» рахунок № 1812/20 на оплату 7 200,00 грн.
На виконання Договору від 15.12.2020 ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» було надано, а ТОВ «Патріот Агро» прийнято послуг на суму 7 200 грн, про що сторонами складено акт про виконання робіт (надання послуг) від 26.01.2021. Відповідна сума оплачена повністю, як це вбачається, зокрема, з підписаного між сторонами акту про виконання робіт (надання послуг) від 26.01.2021 на загальну суму 7   200,00 грн.
Згідно з ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За наведеного суд першої інстанції також прийшов до обґрунтованого судового висновку про стягнення з відповідача 7 200,00 грн судових витрат, понесених позивачем при доведенні ним обставин, на які він посилався, як на підставу своїх позовних вимог, у вигляді проведеної семантико-текстуальної експертизи ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено сплату 17 800 грн в якості оплати послуг експерта чи призначення (оплати) експертизи, в даному випадку науково-дослідних робіт, а також того, що ФОП Тищенко-Монастирська О.О. проводила відповідні роботи та надавала відповідні послуги в рамках експертного дослідження та висновку експерта ДП "Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України" Ажнюка Б.М.
Враховуючи, що спір до суду було доведено з вини відповідача, а позовні вимоги задоволені у повному обсязі, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України,  витрати, пов`язані з поданням позовної заяви до суду (сплата судового збору), які поніс позивач, також підлягають відшкодуванню за рахунок ДП «ТРК «АВЕРС» ВАТ «Корпорація «АВЕРС».
Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів зазначає, що доводи та заперечення апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, були також відображені останнім у відзиві на позовну заяву та належним чином дослідженні місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення, а тому не можуть бути підставою для його скасування та відхиляються, як необґрунтовані. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Волинської області від 11.06.2021 у справі № 903/231/21 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладається на відповідача.
Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Телерадіокомпанія "Аверс" Відкритого акціонерного товариства "Корпорація "Аверс" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.06.2021 у справі № 903/231/21 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Волинської області від 11.06.2021 у справі № 903/231/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу № 903/231/21 повернути  Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "07" жовтня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.