КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
22 листопада 2021 року
 
справа № 369/8311/21 
                        
провадження № 33/824/5058/2021 
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ   Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Ступака Артура Юрійовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 18 жовтня 2021 року, у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою  Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Апелянт зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом.  Вказує, що в поясненнях свідків наявні істотні суперечності, зокрема щодо часу вчинення правопорушення, та чітко не ідентифіковано особу. Вважає, що пояснення свідків не можуть бути беззаперечним доказом того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Матеріали справи не містять відеозапису, на якому зафіксовано факт керування автомобілем. Зазначає, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння та ОСОБА_1 виявив бажання про проходження огляду в закладі охорони здоров`я. З наявних матеріалів справи неможливо встановити чи був проведений огляд в медичному закладу, натомість в направленні міститься інформація про те, що ОСОБА_1 було доставлено до медичної установи. Наведене свідчить про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, встановленого Інструкцією. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 14 серпня 2021 року о 08 години 30 хвилин, в Київській області, в с. Софіївська Борщагівка по проспекту Небесної Сотні, 26/6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення свідків, які засвідчили факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2, п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції, на підставі доказів, зокрема: протоколу про адміністративне правопорушення; письмових пояснень свідків, які засвідчили відмову водія пройти огляд на стан сп`яніння, дійшов обґрунтованого висновку про порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України.
Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та порушень при його складанні не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем, та транспортним засобом керувала інша особа, суд не приймає, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , та підписаний правопорушником і зауважень під час складання протоколу, зокрема про те, що автомобілем він не керував, не заявлено.
Крім того, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 , відповідно до якої остання прийняла на відповідальне зберігання транспортний засіб Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , та зобов`язалась не допускати ОСОБА_1 до керування автомобілем. Також в матеріалах справи наявні пояснення свідків, які підтверджують факт керування автомобілем ОСОБА_1 .
Посилання апелянта на те, що пояснення свідків містять розбіжності, та в них не ідентифіковано водія, а тому не можуть бути беззаперечними доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 спростовуються доданими до протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких зазначено водія - ОСОБА_1 .
Доводи скаржника про те, що в матеріалах справи наявне направлення на проходження огляду до медичного закладу та зазначено, що правопорушника доставлено до закладу охорони здоров`я, однак відсутня інформація щодо результатів огляду, суд відхиляє, оскільки від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, про що складено протокол, який підписаний правопорушником, а також підтверджено поясненнями свідків.
Враховуючи наведе, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Ступака Артура Юрійовича залишити без задоволення. 
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області  від 18 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
            Суддя