ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 826/5370/17
адміністративне провадження № К/9901/2621/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Рибачука А.І., 
 
розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №826/5370/17
за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів - Кузьменка В.А., Огурцова О.П., та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Беспалова О.О., суддів: - Парінова А.Б., Губської О.А.,
в с т а н о в и в :
У квітні 2017 року ПАТ «Укрнафта» звернулося до суду з позовом до Державної служби геології та надр України про:
-  визнання протиправними дій щодо відмови у розгляді заяв ПАТ «Укрнафта» про продовження строку дії спеціального дозволу №1798 від 23.11.2001 на геологічне вивчення надр, в тому числі дослідно-промислову розробку родовища Добромиль-Стрільбицької площі (за винятком Стрільбицького родовища), спеціального дозволу №1435 від 16.06.1998 на видобування корисних копалин Вигода-Витвицького родовища, спеціального дозволу №2087 від 24.12.1999 на видобування корисних копалин Монастирищенського родовища, спеціального дозволу №1267 від 10.03.1998 на видобування корисних копалин Прокопенківського родовища; 
- зобов`язання продовжити строк дії та видати ПАТ «Укрнафта» спеціальні дозволи на користування надрами.
Позов обґрунтовувало тим, що відповідач не прийняв рішення по суті заяв та всупереч вимог чинного законодавства повернув матеріали, надані позивачем, без наявності таких підстав.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року, частково скасованою постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року, позов задоволено частково. 
Визнано протиправними дії Державної служби геології на надр України щодо відмови у розгляді заяв ПАТ «Укрнафта» про продовження строку дії: спеціального дозволу №1798 від 23.11.2001 на геологічне вивчення надр, в тому числі дослідно-промислову розробку родовища корисних копалин: газ природній, нафта, конденсат Добромиль-Стрільбицької площі (за винятком Стрільбицького родовища); спеціального дозволу №1435 від 16.06.1998 на видобування корисних копалин: нафта, газ, розчинений у нафті Вигода-Витвицького родовища; спеціального дозволу № 2087 від 24.12.1999 на видобування корисних копалин: нафта, газ розчинений у нафті Монастирищенського родовища; спеціального дозволу № 1267 від 10.03.1998 на видобування корисних копалин: нафта Прокопенківського родовища.
Зобов`язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяви Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» з додатковими документами щодо продовження строків дії спеціальних дозволів №1798 від 23 листопада 2001 року, №1435 від 16 червня 1998 року, №2087 від 24 грудня 1999 року, №1267 від 10 березня 1998 року у відповідності до вимог абзаців 8, 9 частини 5 та абзацу 4 частини 1 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» з урахуванням статті 4 цього Закону.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суди встановили, що позивач має спеціальні дозволи: 
- №1798 від 23.11.2001 на геологічне вивчення надр, в тому числі дослідно-промислову розробку родовища корисних копалин: газ природній, нафта, конденсат Добромиль-Стрільбицької площі (за винятком Стрільбицького родовища), строком дії до 23.11.2013;
- №1435 від 16.06.1998 на видобування корисних копалин: нафта, газ, розчинений у нафті Вигода-Витвицького родовища, строком на 16 років - до 16.06.2014; 
- № 2087 від 24.12.1999 на видобування корисних копалин: нафта, газ розчинений у нафті Монастирищенського родовища, строком на 15 років - до 24.12.2014; 
- №1267 від 10.03.1998 на видобування корисних копалин: нафта Прокопенківського родовища, строком на 15 років - до 10.03.2013.
23.12.2016 позивач звернувся до відповідача з листом №05.2.2-20/152, в якому просив продовжити строки дії спеціальних дозволів, які додав до листа разом з відповідними заявами.
Листами від 08.02.2017 №№ 2354/13/12-17, 2847/13/12-17, 2849/13/12-17, 2848/13/12-17 відповідач відмовив у продовженні строку дії спеціальних дозволів з посиланням на п.15 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, оскільки станом на 01.01.2017 у позивача наявний податковий борг.
Також відповідач зазначив, що у копії довіреності від 14.04.2016 № 10-325/д відсутня інформація про надання повноважень заступнику Голови Правління Р.Уоллі представляти інтереси позивача щодо продовження строку дії спеціальних дозволів, підписувати та подавати до відповідача відповідні заяви.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, Товариство звернулося до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пункт 15 Порядку №615 в частині відмови надрокористувачу в продовженні строку дії спеціального дозволу в разі наявності у такого надрокористувача податкової заборгованості визнано незаконним та скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили, то й посилання Держгеонадра на цей пункт в якості підстави для відмови у продовженні строку дії дозволів є протиправним. Також суд першої інстанції дійшов висновків, що Порядком № 615 передбачений обов`язок Держгеонадра протягом 45 днів після надходження документів про продовження строку дії спеціального дозволу у повному обсязі прийняти рішення у формі наказу про продовження або, з чітко визначених законодавством підстав, відмовити в продовженні строку дії спеціального дозволу з подальшим розміщенням такого наказу на власному веб-сайті. Оскільки такі дії відповідачем вчинено не було, тому суд зобов`язав відповідача продовжити дію спеціальних дозволів. 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача продовжити дію спеціальних дозволів, апеляційний суд виходив з того, що за результатами розгляду заяв позивача щодо продовження строку дії спеціальних дозволів на користування надрами Державна служба геології та надр України зобов`язана була видати накази, якому має передувати певна процедура. За наведених обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної служби геології та надр України розглянути заяви Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» та прийняти відповідне рішення.
Не погоджуючись з судовими рішеннями в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, зокрема, що особливою умовою користування надрами є своєчасна сплата обов`язкових платежів надрокористувачем чого, у цьому випадку, дотримано не було.
У поданому відзиві позивач просить відмовити у задоволенні скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.
Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Згідно зі статтею 15 Кодексу України про надра, надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено. Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами.
Згідно з частиною 8 статті 16 Кодексу України про надра переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.
Державна служба геології та надр України відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 р. № 1174, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №615 від 30 травня 2011 року (надалі за текстом - Порядок №615).
Згідно з абзацом 4 пункту 1 Порядку № 615 видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
У відповідності до абз. 8, 9 ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 6 вересня 2005 року № 2806-IV (далі - Закон № 2806) у разі усунення суб`єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб`єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.
При повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).
Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 4-1 Закону № 2806 строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом. Документи дозвільного характеру видаються безоплатно, на необмежений строк, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до пункту 14 Порядку №615 для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, на геологічне вивчення надр та геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, - за три місяці до закінчення строку його дії. У заяві зазначається причина продовження строку дії дозволу. Надрокористувач, що не подав заяву в установлений строк, втрачає право на продовження строку дії дозволу. Рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу протягом 45 днів після надходження документів у повному обсязі. Для продовження строку дії дозволу надрокористувач подає ті ж документи, що і для отримання дозволу без проведення аукціону.
Судами установлено, що позивач звертався з заявами про продовження строків дії спеціальних дозволів: щодо спеціального дозволу №1798 - листи №7гр-20/60 від 05.07.2013 та №05.2.2-20/203 від 30.12.2014, щодо спеціального дозволу №1435 -листи №7гр-20/124 від 05.12.2013 та №05.2.2-20/170 від 12.11.2014, щодо спеціального дозволу №2087 - листи №05.2.2-20/84 від 18.06.2014 та №05.2.2-20/199 від 30.12.2014, щодо спеціального дозволу №1267 - заява №7гр-20/101 від 27.08.2012 та лист №05.2.2-20/93 від 19.07.2016.
Тобто, позивач першопочатково вчасно, а саме за три та за шість місяців до моменту закінчення строків дії спеціальних дозволів звертався до позивача щодо продовження строків дії таких спеціальних дозволів та надав необхідний перелік документів.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідач 08.02.2017 відмовив у продовженні строку дії спеціальних дозволів з посиланням на п.15 Порядку №615, тобто у зв`язку з наявністю у Товариства податкової заборгованості.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 2016 року № 277 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 594 і 615, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі - Постанова № 277) внесені зміни, зокрема, до п. п. 15, 19, 22 Порядку № 615 та до п. 10 Порядку № 594.
Постановою № 277 розширено перелік підстав для відмови надрокористувачу, в тому числі, у продовженні строку дії спеціального дозволу (п. 15 Порядку № 615). Вказана Постанова № 277 набрала чинності 12 квітня 2016 року.
Проте постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.11.2016 у справі №826/15532/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.05.2017, пункт 15 Порядку №615 в частині можливості відмови в продовженні строку дії спеціального дозволу на підставі наявності у заявника податкового боргу із сплати загальнодержавних податків та зборів визнано незаконним та скасовано.
У відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Отже правильними є висновки судів, що оскільки на момент відмови позивачеві у продовженні строку дії спеціальних дозволів, п. 15 Порядку № 615 визнано незаконним та скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили, то й посилання Держгеонадра на це в якості підстави для відмови у продовженні строку дії дозволів є протиправним.
Також колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду щодо наявності підстав для зобов`язання Держгеонадра розглянути заяви Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», оскільки такий обов`язок прямо передбачений, зокрема, Порядком № 615.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року, у нескасованій частині, та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі №826/5370/17 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судді	Л.Л. Мороз А.Ю. Бучик   А.І. Рибачук