КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
                                   
Апеляційне провадження                                            
№ 22-ц/824/12376/2021
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

        23 листопада 2021 року                                                                 місто Київ
                                                                                             справа №756/4569/20
                              
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
                                      суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.
                                      за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року про відмову у задоволенні скарги, постановлену під головуванням судді Банасько І.М., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Проніної Людмили Миколаївни та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_3 , -
   
                                                  В С Т А Н О В И В:
В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Проніної Л.М., в якій просив:
 визнати дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Проніної Л.М. по визначенню заборгованості у виконавчому провадженні №64826573 неправомірними;
скасувати довідку-розрахунок №В8-АЛ-64826573 від 01 квітня 2021 року;
зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Проніну Л.М. здійснити повторний розрахунок розміру заборгованості у виконавчому провадженні №64826573 із врахуванням коштів, що були сплачені ним за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року та за його дорученням його матір`ю ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в сумі 15000 грн.
В обґрунтування вимог посилався на те, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року у справі 756/4569/20 стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_5 у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13 квітня 2020 року і до 30 червня 2023 року.
Вказував, що усвідомлюючи свій обов`язок щодо утримання сина, не очікуючи винесення судом рішення, він почав сплачувати аліменти в сумі 2500 грн. щомісячно на користь сина ОСОБА_5 . Всього за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року ним та за його дорученням його матір`ю ОСОБА_4 було сплачено на користь сина 15000 грн. (2500 грн. щомісячно).
Зазначав, що головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проніною Л.М. 17 березня 2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64826573.
Посилався на те, що відповідно до довідки-розрахунку №В8-АЛ-64826573 від 01 квітня 2021 року головним державним виконавцем визначено заборгованість за виконавчим провадженням станом на 01 квітня 2021 року у розмірі 28916,61 грн., оскільки кошти сплачені ним за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року в сумі 15000 грн. не були враховані.
Вказував, що його представником головному державному виконавцю Проніній Л.М. було направлено лист від 08 квітня 2021 року, до якого додано копії квитанцій про сплату з вимогою здійснити перерахунок заборгованості та врахувати сплачені кошти у розмірі 15000 грн., однак у відповідь на вимогу в.о. начальника Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було направлено лист про відмову в зменшенні суми заборгованості, оскільки стягувачем за виконавчим листом є ОСОБА_3 .
Зазначав, що у зв`язку з повноліттям сина ОСОБА_5 , останній має можливість самостійно реалізовувати свої права.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник скаржника   ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив ухвалу суду скасувати та винести постанову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.
В обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 17 березня 2021 року, а останній із спірних платежів був внесений         ОСОБА_1 05 березня 2021 року. 
Вказував, що ОСОБА_1 не очікуючи винесення судом рішення, почав сплачувати аліменти в сумі 2500 грн. щомісячно на користь свого сина ОСОБА_5 , отже він діяв добровільно та виконував свій батьківський обов`язок, перераховуючи кошти безпосередньо повнолітньому сину.
Зазначав, що ОСОБА_1 добровільно виконував обов`язок з утримання дитини, яка продовжує навчання. 
12 жовтня 2021 року від представника стягувача до Київського апеляційного суду надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких остання просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 17 листопада 2021року.
В судовому засіданні апеляційного суду представник заявника доводи апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.
Представник стягувача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Проніна Л.М. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу без участі представника відділу.
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутністьголовного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Проніної Л.М., оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_5 у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13 квітня 2020 року і до 30 червня 2023 року.
13 березня 2021 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 надійшла заява про примусове виконання рішення суду.
Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проніної Л.М. від 17 березня 2021 року відкрито виконавче провадження №64826573 з примусового виконання виконавчого листа №756/4569/20, виданого Оболонським районним судом міста Києва 26 лютого 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_5 у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13 квітня 2020 року і до 30 червня 2023 року.
Відповідно до довідки-розрахунку, складеного головним державним виконавцем Проніною Л.М. від 01 квітня 2021 року борг  ОСОБА_1 по аліментам станом на 01квітня 2021 року становить 28916,61 грн.
09 квітня 2021 року представник боржника ОСОБА_1 -           ОСОБА_2 звернувся до головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Проніної Л.М. з заявою, в якій просив зменшити розмір заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №64826573 на 15000 грн., мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року було добровільно сплачено безпосередньо сину ОСОБА_5 аліменти у загальному розмірі 15000 грн.
На підтвердження вказаного було надано копії квитанцій за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року, з яких вбачається, що             ОСОБА_1 та його матір'ю ОСОБА_4 було перераховано по 2500 грн. щомісячно на користь  ОСОБА_5 . У зазначених квитанціяхплатником вказано -  ОСОБА_1 та його матір            ОСОБА_4 , отримувача -  ОСОБА_5 , призначення платежу - аліменти. 
Листом від 16 квітня 2021 року Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтава Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за результатами звернення представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 повідомив, що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. За пред`явленим виконавчим листом №756/4569/20 стягувачем є ОСОБА_3 , а тому відповідно доп.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» з приводу вирішення питання щодо врахування наданих квитанції про сплату аліментів в погашення боргу по виконавчому документу необхідно звернутися до суду.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.
Положеннями ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до п.4 Розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 грошові кошти у загальному розмірі 15000 грн. з жовтня 2020 року по березень 2021 року, які ним зазначаються як аліменти, були перераховані всупереч рішенню суду безпосередньо на рахунок сина ОСОБА_5 , тоді як стягувачем за рішенням суду є          ОСОБА_3 .
Разом з тим, суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу не врахував, що рішення Оболонського районного суду міста Києва ухвалено 27 листопада 2020 року.
При цьому, як вбачається з наданих боржником квитанцій, ним 08 жовтня 2020 року було сплачено на рахунок сина ОСОБА_5 аліменти у розмірі 2500 грн. та 11 листопада 2020 року було сплачено аліменти його матір'ю ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 у розмірі 2500 грн.
Оскільки вказані платежі по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 були здійснені ОСОБА_1 та на прохання останнього його матір'ю ОСОБА_4 добровільно до ухвалення рішення від 27 листопада 2020 року, а відтак, колегія суддів приходить до висновку, що головний державний виконавець Проніна Л.М. безпідставно не врахувала кошти, сплачені відповідно до квитанцій: від 08 жовтня 2020 року на суму 2500 грн., платник: ОСОБА_1 , отримувач: ОСОБА_5 та від 11 листопада 2020 року на суму 2500 грн., платник: ОСОБА_4 , отримувач: ОСОБА_5 .
Що стосується зарахування коштів, які були сплачені ОСОБА_1 та його матір'ю ОСОБА_4 на користь  ОСОБА_5 як аліменти за період з грудня 2020 року по березень 2021 року, то колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до ст.ст.129, 129-1 Конституції України та ст.18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Частиною 1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №64826573, відкритого на виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 листопада 2020 року, боржником у ньому є ОСОБА_1 , а стягувачем ОСОБА_3 , а не ОСОБА_5 .
Натомість платіжними документами підтверджується те, що            ОСОБА_1 грошові кошти з грудня 2020 року по березень 2021 року, які ним зазначаються як аліменти, були перераховані всупереч рішенню суду безпосередньо на рахунок сина ОСОБА_5 , тоді як стягувачем є ОСОБА_3 .
Доказів того, що ОСОБА_1 узгоджувалося із стягувачем           ОСОБА_3 питання сплати аліментів саме на користь (рахунок) сина ОСОБА_5 , боржником надано не було.
Таким чином, надані ОСОБА_1 докази про добровільну сплату коштів за період з грудня 2020 року по березень 2021 року на користь сина ОСОБА_5 не свідчать про виконання ним обов`язку щодо виконання зазначеного рішення суду, оскільки стягувачем у виконавчому провадженні №64826573 є ОСОБА_3 , отже головний державний виконавець Проніна Л.М. правомірно не взяла до уваги вказані квитанції.
Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Аналізуючи встановлені обставини справи та досліджені докази у їх сукупності, колегія  суддів приходить до висновку про обгрунтованість  доводів  скарги ОСОБА_1 в частині неправомірності дій головного державного виконавця Проніної Л.М. щодо неврахування при визначенні заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №64826573 платежів ОСОБА_1 за жовтень 2020 року та листопад 2020 року.
А відтак довідка-розрахунок №В8-АЛ-64826573 від 01 квітня 2021 року підлягає скасуванню з зобов`язанням державного виконавця Проніну Л.М. здійснити повторний розрахунок розміру заборгованості у виконавчому провадженні №64826573 із врахуванням здійснених ОСОБА_1 платежів по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 відповідно до квитанцій: від 08 жовтня 2020 року на суму 2500 грн., від 11 листопада 2020 року на суму 2500 грн.
В іншій частині скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.
 
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року - скасувати та постановити нове судове рішення.
 
Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Проніної Людмили Миколаївни та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа: стягувач ОСОБА_3 - задовольнити частково.
 
Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Проніної Людмили Миколаївни щодо неврахування при визначенні заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №64826573 платежів ОСОБА_1 по сплаті аліментів здійснених на користь ОСОБА_5 за жовтень 2020 року та листопад 2020 року.
 
Скасувати довідку-розрахунок №В8-АЛ-64826573 від 01 квітня 2021 року, складену головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Проніною Людмилою Миколаївною.
 
Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Проніну Людмилу Миколаївну здійснити повторний розрахунок розміру заборгованості у виконавчому провадженні №64826573 із врахуванням здійснених ОСОБА_1 платежів по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 відповідно до квитанцій: від 08 жовтня 2020 року на суму 2500 грн., платник: ОСОБА_1 , отримувач: ОСОБА_5 ; від 11 листопада 2020 року на суму 2500 грн., платник: ОСОБА_4 , отримувач: ОСОБА_5 .
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 25 листопада 2021 року.
 
Головуючий:
 
Судді: