ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1390/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л..В., Кузьменка В.В., секретар судового засідання Романович І.І., за участі представника позивача Ярмолінського Ю.В. в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ''КАМ`ЯНЕ ДЕРЕВО'' на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''КАМ`ЯНЕ ДЕРЕВО'' до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення

 В С Т А Н О В И В : 

Історія справи.
17.03.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю ''КАМ`ЯНЕ ДЕРЕВО'' (надалі - ТОВ «Кам`яне дерево») звернулось до суду з позовом до Управління Держпраці у Черкаській області  про визнання протиправним і скасування наказу від 11.02.2021 №91-Н «Про проведення позапланового заходу державного контролю (нагляду) (інспекційне відвідування) ТОВ «Кам`яне дерево»».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний наказ прийнятий за відсутності  передбачених законодавством підстав. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2021 у задоволені позовних вимог відмовлено.
Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції зазначив, що спірне рішення прийняте з дотриманням підстав, визначених спеціальним підзаконним актом, а тому є обґрунтованим і скасуванню не підлягає.
Позивач, не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. Окремо, апелянт наголосив, що суд першої інстанції необґрунтовано не  врахував правові висновки Верховного Суду висловлені у постанові від 09.02.2021 при розгляді справи №822/620/17 та рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 №12-рп/98, внаслідок чого наполягає, що доповідна записка службової особи відповідача не могла бути приводом для позапланової перевірки позивача. 
          Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримали висновки суду першої інстанції.
У судовому засіданні, яке відбулося в режимі відеоконференції, представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Неявка сторін, повідомлених належним чином про слухання справи, відповідно до ч.2 ст.313 КАС України, не перешкоджає розгляду справи по суті.
05.10.2021 колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини встановлені судом.
11.02.2021 головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Петухова І.О. склала службову записку, в якій вказала, що під час інформаційно-роз`яснювальної роботи з питань дотримання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин у АДРЕСА_1 у ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 серед роботодавців і працівників присутній на території виробництва чоловік, який назвався ОСОБА_4 , повідомив, що в АДРЕСА_2 діє цех з виготовлення меблів, в якому ТОВ «КАМ`ЯНЕ ДЕРЕВО» та ФОП ОСОБА_5 використовують найману працю без належного оформлення трудових відносин. 
Посилаючись на підпункт 3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019 №823, вказала про необхідність оформлення направлення на здійснення заходу контролю з питань оформлення трудових відносин вказаними суб`єктами господарювання. 
На підставі вказаного документа, відповідачем було прийнято оспорюваний наказ №91-Н «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) (інспекційне відвідування) ТОВ «КАМ`ЯНЕ ДЕРЕВО», яким доручив провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) (інспекційне відвідування) позивача на предмет перевірки додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, а заступнику начальника - ОСОБА_6 організувати проведення заходу, забезпечити підготовку направлення та здійснити контроль за дотриманням строку його здійснення. 
Вказаний наказ має посилання на положення ст.ст.12, 16, 24 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1985-IV, ст.ст.16, 21 Конвенції Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1986-IV, ст.259 Кодексу законів про працю України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V, Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Положення про Управління Держпраці у Черкаській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від  21.08.2019 №823, та на вищевказану службову записку державного інспектора від 11.02.2021.
Зазначені обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове  обґрунтування.
Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно вимог ч.1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
                    Стаття 19 Конституції України  передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються  Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Так, згідно зі  статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною четвертою  статті 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"встановлено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Згідно з ч.1  статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"  підставами для здійснення позапланових заходів є:
подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;
виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;
перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);
звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом;
неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;
доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;
настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання;
звернення посадових осіб органів місцевого самоврядування про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у випадках, коли право на подання такого звернення передбачено законом.
Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу,  з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду  (контролю).
Фізичні особи та посадові особи органів місцевого самоврядування, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.
Відповідно до частини шостої  статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»  за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Відповідно до  статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право одержувати та знайомитися з актами державного нагляду (контролю), надавати органу державного нагляду (контролю) в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта.
У силу ч. 1  ст. 259 Кодексу законів про працю України  (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким органом, у відповідності до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого  Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96  (надалі - Положення №96 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), є Державна служба України з питань праці (Держпраці), діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно з пп. 6 п. 4 Положення №96, серед основних завдань Держпраці визначено, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення №96).
Наказом Державної служби України з питань праці затверджено Положення про Головного управління Держпраці у Київській області яке є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до вимог  статті 38 Закону України «Про охорону праці»  державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Відповідно до абзацу 8 частини 2  статті 265 КЗпПУ  юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі порушення  інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати. Частиною 1  статті 53 Закону України «Про зайнятість населення»  передбачено, що фізичні особи - підприємці, винні у порушенні законодавства про зайнятість населення, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (надалі - Порядок № 823), яка  визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених  Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р.  № 1985-IV,  Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р.  № 1986-IV, та  Законом України  "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).
Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням  пунктів 2-4  цього Порядку.
          Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Пунктом 5 Порядку № 823 визначені підстави для здійснення інспекційних відвідувань, зокрема,:
1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;
2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;
3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;
4) рішення суду;
5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;
6) інформація:
ДПС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;
Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:
- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;
- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків;
- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;
- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;
- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;
7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;
8) доручення Прем`єр-міністра України;
9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;
10) запит народного депутата України;
11) невиконання вимог припису інспектора праці.
Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Висновки суду.
Отже, системний аналіз вищенаведених норм дає підстави зробити висновок, що  рішення суб`єкта владних повноважень прийняте на виконання владних повноважень, в тому числі на виконання положень Закону статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", має прийматися з дотриманням Порядку № 823.
          Матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття відповідачем спірного наказу стала службова записка державного інспектора про отримання від фізичної особи інформації щодо порушення фізичними особами-підприємцями законодавства про працю.
Крім того, спірний наказ має певний перелік мотивації щодо перевірки і посилань на норми чинного законодавства, зокрема, ст.ст.12, 16, 24 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1985-IV, ст.ст.16, 21 Конвенції Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 №1986-IV, ст.259 Кодексу законів про працю України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V, Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Положення про Управління Держпраці у Черкаській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від  21.08.2019 №823, та на вищевказану службову записку державного інспектора від 11.02.2021.
Вказане свідчить про його обґрунтованість, що в свою чергу дає підстави колегії суддів погодитися з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення прийняте з дотриманням підстав, визначених спеціальним підзаконним актом. 
Апелянтом вказане не спростовано. 
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем заявлені необґрунтовані позовні вимоги, а відповідачем надано належні та достатні докази на підтвердження прийняття спірного рішення.
Доводи апелянта щодо відсутності посилання та аналізу судом першої інстанції практики Верховного суду та рішення Конституційного Суду України, колегія суддів вважає, що при розгляді саме цієї справи за встановлених обставин, це є недоречним, оскільки як правильно зазначив суд першої інстанції у відповідача є повноваження і виник обов`язок після отримання певної інформації про порушення законодавства про працю вжити невідкладних та конкретних заходів щодо позапланової перевірки, про що винести наказ, що й було зроблено відповідачем з дотримання вищенаведених нормативних актів і законів.
          Отже, колегія суддів зазначає, що всі наведені апелянтом доводи  не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Крім того, надаючи оцінку всім іншим доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
          Повний текст виготовлено 08.10.2021.                  
Керуючись ст.ст.  139,  195, 242-244,  250,  308,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд          
                                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ''КАМ`ЯНЕ ДЕРЕВО'' на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''КАМ`ЯНЕ ДЕРЕВО'' до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення - залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                                                                                                                                                                                                                                           

Колегія суддів:                                                                                              О.В. Карпушова  

                                                                                                             Л.В. Губська

                                                                                                              В.В. Кузьменко