Справа № 461/4762/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д. 
Провадження № 33/811/1397/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Андріїва Миколи Васильовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - львівська обл., місце проживання - АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, 

встановив:

цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Вилучений відповідно до протоколу №0916/20900/21 від 21 травня 2021 року, товар - повернуто ОСОБА_1 , після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися або для повернення на митну територію держави, з якої його було ввезено (на його розсуд).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання вилученого товару на складі митниці у розмірі 176,01 грн.
За постановою суду  ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 21 травня 2020 року близько 22 години 33 хвилин гр. України ОСОБА_1  на автомобілі марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номер  НОМЕР_1  прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через МАПП „Шегині” Галицької митниці Держмитслужби, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю – «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено товар, який відповідно до ст. 378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 року обмежений до переміщення через митний кордон України. 
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, представник Львівської митниці Держмитслужби Андріїв М.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року та винести нову постанову, якою  ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., конфіскувати в дохід держави предмети вилучені протоколом про порушення митних правил, які є обмеженими до переміщення та стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, покликається на те, що висновок суду першої інстанції є помилковим та необґрунтованим, а оскаржувана постанова необ`єктивною, невмотивованою, незаконною та безпідставною.
Вказує, що  ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зоні (коридорі) спрощеного митного контролю (зелений коридор), тобто перемістив товар, який при переміщенні через митний кордон України є обмеженим або забороненим законодавством України.
Зазначає, що судом першої інстанції прийняте рішення мотивується тим, що рішенням Конституційного суду України від 21.07.2021 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення абзацу другого статті 471 Митного кодексу України, а саме «а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів». Однак відповідно до пункту другого вказаного рішення зазначені окремі положення втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним судом цього рішення.
Апелянт вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази підтвердження того, що норма ст. 471 МК України щодо конфіскації обмежених до переміщення через митний кордон України не є чинною на момент винесення постанови судом першої інстанції та не повинна застосовуватися до правовідносин, що склалися у зазначеній справі.
Таким чином, на переконання представника митного органу, постанова необґрунтована та не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.
Заслухавши пояснення представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. на підтримку апеляційної скарги,  ОСОБА_1 , який не заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок переміщення громадянами товарів через митний кордон України та система митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами встановлені ст.ст. 365, 366, 378 МК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 365 МК України громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України. Згідно ч. 2 ст. 366 МК України канал, позначений символами зеленого коридору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Згідно ч.1 ст.378 МК України, пропуск на митну територію товарів, що класифікуються в 1-24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу в будь-яких обсягах не дозволяється.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України підтверджується матеріалами справи і в апеляційній скарзі не оспорюється.
Підставою для притягнення його до такої відповідальності є переміщення ним через митний кордон України за формою проходження митного контролю - проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, які відповідно до ст. 378 МК України та постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21 травня 2012 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання» обмежений до переміщення через митний кордон України, а саме: м`ясо – свинне без костей (шинка) торгової марки “KRAINA MIES” упаковане в герметичній поліетиленових упаковках різної ваги з граничним терміном зберігання до 31.05.2021р., в кількості 32шт – загальною вагою 52кг.;
При вирішенні питання накладення додаткового стягнення місцевий суд дійшов помилкового висновку про незастосування конфіскації товару, що переміщувався ОСОБА_1 .
Приймаючи рішення про повернення вилученого відповідно до протоколу про порушення митних правил №0916/20900/21 від 21.05.2021 товару, суддя місцевого суду покликався на те, що рішенням Конституційного суду України від 21 липня 2021 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі положення абзацу другого статті 471 Митного кодексу України, а саме «а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів».
Однак, на переконання апеляційного суду, такий висновок є помилковим, оскільки як вбачається із рішення Конституційного суду України від 21 липня 2021 року встановивши невідповідність Конституції України (неконституційність) окремих положень абзацу другого статті 471 Кодексу, а саме „а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів“, Конституційний Суд України вважає за потрібне реалізувати своє повноваження, визначене частиною другою статті 152 Конституції України, та відтермінувати втрату чинності цими положеннями Кодексу на шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. 
Так, санкцією ст. 471 Митного кодексу України передбачено, що порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України - також конфіскацію цих товарів.
Оскільки ОСОБА_1 порушив встановлений МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю й безпосереднім предметом правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, то на нього необхідно накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та конфіскувати в дохід держави вилучений товар.
Таким чином апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України, з порушенням встановленого порядку проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, товар, переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України, а тому такий підлягає конфіскації.
З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати в частині накладення адміністративного стягнення, та вилучений відповідно до протоколу № 0916/20900/21 від 21 травня 2021 року, товар конфіскувати в дохід держави.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу Львівської митниці Держмитслужби ОСОБА_2 – задоволити частково.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 , скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.
Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №0916/20900/21 від 21 травня 2021 – конфіскувати в дохід держави.
В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк