П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/8675/21 
 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.   
 Суддя-доповідач -  Шидловський В.Б.   
15 грудня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Курка О. П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -  Громадська організація "Всеукраїнське об`єднання осіб з інвалідністю" "За Україну, за її волю" про скасування пункту 9 рішення позачергової сорок шостої сесії Хмельницької міської ради № 40 від 07 жовтня 2020 року, 
В С Т А Н О В И В :
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Хмельницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -  Громадська організація "Всеукраїнське об`єднання осіб з інвалідністю" "За Україну, за її волю", в якому просить визнати протиправним та скасувати як незаконний пункт 9 рішення позачергової сорок шостої сесії Хмельницької міської ради № 40 від 07 жовтня 2020 року про надання громадській організації "Всеукраїнське об`єднання осіб з інвалідністю" "За Україну, за її волю" в постійне користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 (яка є власністю мешканців будинку АДРЕСА_2 , і в якій проживає по ордеру в квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_2 ), без їх згоди, під будівництво високоповерхового будинку. 
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року провадження у адміністративній справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, у зв"язку із тим, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що пунктом 9 рішення позачергової сорок шостої сесії Хмельницької міської ради № 40 від 07 жовтня 2020 року вирішено надати громадській організації "Всеукраїнське об`єднання осіб з інвалідністю" "За Україну, за її волю" в постійне користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 1942 м2 кадастровий номер 6810100000:01:006:0082.
Позивач зазначає, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , площею 1942 м2 кадастровий номер 6810100000:01:006:0082, знаходяться об`єкти нерухомості, які є власністю мешканців будинку по АДРЕСА_2 .
Проте при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач не врахував зазначених обставин, тому позивач, як мешканець будинку АДРЕСА_2 , просить скасувати зазначений  пункт рішення міської ради.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
У справі, що розглядається, предметом спору є правомірність рішення Хмельницької міської ради про надання громадській організації "Всеукраїнське об`єднання осіб з інвалідністю" "За Україну, за її волю" в постійне користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 1942 м2.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом, яким оскаржує рішення відповідача щодо надання громадській організації "Всеукраїнське об`єднання осіб з інвалідністю" "За Україну, за її волю" в постійне користування на земельної ділянки по вул. Грушевського, 74/1, площею 1942 м 2 кадастровий номер 6810100000:01:006:0082.
З досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що право постійного користування  на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 1942 м 2 кадастровий номер 6810100000:01:006:0082, за громадською організацією "Всеукраїнське об`єднання осіб з інвалідністю" "За Україну, за її волю" не зареєстроване.
Поряд з цим, суд також встановив, що вказана земельна ділянка площею 1942 м 2 кадастровий номер 6810100000:01:006:0082 передана у постійне користування Управлінню Служби безпеки України у Хмельницькій області, згідно рішення двадцять дев`ятої сесії Хмельницької міської ради від 03 лютого 2006 року № 12, на підставі якого видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 0338511 від 22 березня 2006 року.
На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 14607317 від 22 липня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про реєстрацію права постійного користування  земельної ділянки по вул. Грушевського, 74/1, площею 1942 м 2 кадастровий номер 6810100000:01:006:0082, за Управлінням Служби безпеки України у Хмельницькій області.
Таким чином, на день розгляду даної справи, спірна земельна ділянка, передана у постійне користування іншої особи на підставі вищевказаних правовстановлюючих документів.
На підставі частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися “судом, встановленим законом” у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження в цій справі. Оскільки спір у справі не є публічно-правовим, тому має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Курко О. П.