ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/409/19  Номер провадження 22-ц/814/621/21	Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д. С.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Триголова В.М. 
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» 

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року (повний текст рішення складено 23 грудня 2020 року)

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» до  ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича 
про визнання недійсними угод про дострокове розірвання договорів оренди землі та скасування рішень державного реєстратора - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельних ділянок,
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» (далі - ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В. про визнання недійсними угод про дострокове розірвання договорів оренди землі та скасування рішень державного реєстратора - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В. щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельних ділянок.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач на підставі договорів оренди землі від 12 лютого 2014 року та від 01 січня 2014 року є орендарем двох земельних ділянок з площею 3,85 га кожна та кадастровими номерами 5325781600:00:004:0484 і 5325781600:00:004:0188 відповідно, що належать ОСОБА_1 . Дані договори належним чином зареєстровані та діють до 07 липня 2024 року і 01 січня 2024 року відповідно.
За весь час орендних відносин позивач використовує земельні ділянки за їх цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі виплачує власнику орендну плату. 
В той же час позивачу у березні 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стало відомо, що приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. 12 березня 2019 року було прийнято рішення про припинення іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» щодо вищевказаних належних ОСОБА_1 земельних ділянок. 
В якості підстави для вчинення таких рішень зазначено угоди про дострокове розірвання договору оренди землі б/н від 03 серпня 2015 року та від 13 вересня 2017 року, укладені між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та ОСОБА_1 . 
Позивач вказує на те, що вказані угоди про розірвання договорів оренди землі між ним та ОСОБА_1 не укладались та вважає, що вони були сфальсифіковані відповідачем ОСОБА_1 в 2019 році та в подальшому приватним нотаріусом Ганночкою О.В. були внесені відповідні реєстраційні записи про припинення у позивача права оренди на дані земельні ділянки.
З урахуванням змінених позовних вимог позивач просив суд визнати недійсною Угоду від 03 серпня 2015 року про дострокове розірвання Договору оренди землі № 723 від 12 лютого 2014 року, укладену між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» і ОСОБА_1 та скасувати рішення приватного нотаріуса Ганночки О.В., індексний номер 45901897 від 12 березня 2019 року щодо припинення іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5325781600:00:004:0484; визнати недійсною Угоду від 13 вересня 2017 року про дострокове розірвання Договору оренди землі б/н від 01 січня 2014 року, укладену між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» і ОСОБА_1 та скасувати рішення приватного нотаріуса Ганночки О.В., індексний номер 45900503 від 12 березня 2019 року щодо припинення іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5325781600:00:004:0188.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В. про визнання недійсними угод про дострокове розірвання договорів оренди землі та скасування рішень державного реєстратора - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В. щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельних ділянок відмовлено.
Рішення суду першої інстанції обґрунтовано недоведеністю позивачем підстав визнання правочину недійсним та скасування його державної реєстрації. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» оскаржило його в апеляційному порядку.
Посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 рокута ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» в повному обсязі.
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у позивача було відсутнє волевиявлення на укладення угод про розірвання договорів оренди землі, а спірні правочини є підробленими, адже укладені внаслідок зловмисної домовленості колишнього керівника товариства з орендодавцем.
Вказує, що суд порушив принцип змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), оскільки визнав обставини відсутності у ОСОБА_1 оригіналів угод поважними, чим фактично звільнив його від обов`язку доказування факту існування спірних правочинів, а всі обов`язки поклав на позивача.
На думку скаржника, у зв`язку з ненаданням відповідачем оригіналів спірних угод на вимогу суду, тобто ухилення від подання доказів, суд повинен був визнати той факт, що спірні угоди не були підписані між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та ОСОБА_1 , що є підставою для визнання її недійсною з підстав їх підроблення. 
Також зазначено, що у спірних угодах відсутні істотні умови договору, натомість наявні відкладальні умови, які не можуть застосовуватися до даного виду правочинів.
Також позивачем наголошено, що розірвання спірних договорів відбулося з порушенням Регламенту процесів взаємодії з власниками земельних ділянок, що діє у підприємстві.
Відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Шведенко П.Ю. просить у задоволенні апеляційної скарги на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року відмовити в повному обсязі, а рішення суду залишити без змін.
Зазначено, що в період з 2009 року по 2017 рік посаду генерального директора ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» обіймав ОСОБА_2 та був одним із кінцевих бенефіціарів позивача, і єдиною особою наділеною правом підпису і представництва інтересів позивача без доручення, що підтверджується копією статуту ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка». Також під час допиту свідка ОСОБА_2 в суді першої інстанції ним було підтверджено факт підписання спірних угод.
Також представником ОСОБА_1 вказано, що до істотних умов договорів не належать умови щодо обов`язкового зазначення місця підписання.
Прохав при винесенні рішення врахувати правову позицію, викладену Верховним Судом у справі №551/410/19.
Щодо явки та позиції учасників в апеляційному суді 
Представник ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» - адвокат Говорова С.Л. в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала та прохала їх задовольнити.
Від представника ОСОБА_1 - адвоката Шведенка П.Ю. до суду надійшла заява, в якій останній прохає розгляд справи провести за його відсутності, вказавши, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підтримує в повному обсязі.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги приходить до наступного висновку.
Щодо доказів, поданих до суду апеляційної інстанції
Відповідно до положень статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Перегляд рішення суду першої інстанції в суді апеляційної інстанції відбувається з певними особливостями, передбаченими в Главі 1 Апеляційне провадження Розділу V Перегляд судових рішень.
Так, частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Разом з тим, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина друга статті 367 ЦПК України).
Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оскільки позивач в апеляційній скарзі прохає приєднати до матеріалів справи докази, якими, на думку особи, підтверджується факт підроблення оскаржуваних документів, та які не були подані до суду першої інстанції, колегія суддів, з урахуванням положень статті 367 ЦПК України, не приймає їх до уваги, так як жодні поважні причини щодо неможливості подання даних доказів до суду першої інстанції в матеріалах справи відсутні та апелянтом не зазначені.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належать дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шишацького району Полтавської області площею 3,85 га кожна, яким присвоєно кадастрові номера 5325781600:00:004:0484 (дата державної реєстрації 11 лютого 2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 289931753257) та 5325781600:00:004:0188 (дата державної реєстрації 29 жовтня 2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 762861553257) (т.1 а.с. 11-16).
01 січня 2014 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» в особі директора виробничого підрозділу агрофірма «Гоголеве» Легейди А.М. укладено договір оренди землі б/н (далі за текстом Договір 2).
За умовами даного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове приватне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,85 га з кадастровим номером 5325781600:00:004:0188. Строк дії договору згідно пункту 9 становить 10 років (т.1 а.с.33-36). 
01 січня 2014 року сторонами договору оренди складено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду (т.1 а.с.37).
02 вересня 2014 року складено акт про встановлення і погодження меж вищевказаної земельної ділянки (т.1 а.с.43), а 29 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кривенко Н.В. здійснено реєстрацію іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» на земельну ділянку з кадастровим номером 5325781600:00:004:0188 на підставі вищевказаного договору оренди від 01 січня 2014 року.
12 лютого 2014 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ ВП Гоголеве «Агрофірма «ім. Довженка» (назва відповідно до тексу договору) в особі директора Легейди А.М. укладено договір оренди землі № 723 (далі за текстом Договір 1).
За умовами даного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове приватне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,85 га з кадастровим номером 5325781600:00:004:0484. Строк дії договору згідно пункту 9 становить 10 років (т.1 а.с.17-20). 
12 лютого 2014 року сторонами договору оренди складено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду (т.1 а.с.21).
07 липня 2014 року реєстраційною службою Шишацького районного управління юстиції здійснено реєстрацію іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» на земельну ділянку з кадастровим номером 5325781600:00:004:0484 на підставі вищевказаного договору оренди від 12 лютого 2014 року. При цьому вказаному договору номеру не надано (т.1 а.с.31-32). 
Згідно наданої стороною позивача інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2019 року № 161648135 12 березня 2019 року о 10-34 год. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночкою О.В. до реєстру внесено запис про припинення іншого речового права щодо належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 5325781600:00:004:0188, індексний номер рішення 45900503. Підставою для прийняття даного рішення вказано угоду про розірвання договору оренди землі б/н від 13 вересня 2017 року між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та ОСОБА_1 (т.1 а.с. 14-16). 
Згідно з наданою стороною позивача інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2019 року № 161648176 12 березня 2019 року о 10-59 год. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночкою О.В. до реєстру внесено запис про припинення іншого речового права щодо належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 5325781600:00:004:0484, індексний номер рішення 45901897. Підставою для прийняття даного рішення вказано угоду про розірвання договору оренди землі б/н від 03 серпня 2015 року між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та ОСОБА_1 (т.1 а.с. 11-13). 
Згідно наданої відповідачем копії Угоди про розірвання договору оренди землі вбачається, що 03 серпня 2015 року сторони, а саме: Орендодавець ОСОБА_1 та Орендар ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» в особі генерального директора Скочка В.П., дійшли взаємної згоди про розірвання 31 серпня 2018 року договору оренди належної орендодавцю земельної ділянки з кадастровим номером 5325781600:00:004:0484, укладеного 12 лютого 2014 року. При цьому пунктом 4 угоди визначено, що обов`язок внесення відомостей про розірвання договору покладається на Орендодавця та виникає у нього після 31 серпня 2018 року. Відповідно до пункту 5 даної угоди визначено, що вона складена у 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендаря, а другий в Орендодавця (т.1 а.с.108). 
Згідно наданої відповідачем копії Угоди про розірвання договору оренди землі вбачається, що 13 вересня 2017 року сторони, а саме: Орендодавець ОСОБА_1 та Орендар ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» в особі генерального директора Скочка В.П., дійшли взаємної згоди про розірвання 31 грудня 2018 року договору оренди належної орендодавцю земельної ділянки з кадастровим номером 5325781600:00:004:0188 укладеного 01 січня 2014. При цьому пунктом 4 угоди визначено, що обов`язок внесення відомостей про розірвання договору покладається на Орендодавця та виникає у нього після 31 серпня 2019 року. Відповідно до пункту 5 даної угоди визначено, що вона складена у 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендаря, а другий в Орендодавця (т.1 а.с.108). 
03 квітня 2019 року між ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_3 (виконавець) укладено договір № 69/4 на виконання геодезичних робіт на території Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області (т.1 а.с.107).
05 квітня 2019 року між сторонами вищевказаного договору складено акт приймання-передачі згідно якого виконавцем виконано геодезичні роботи (схема розташування земельної ділянки яка є додатком). 
Згідно додатку 1 до акту у вигляді схеми на ній позначено місце знаходження обох належних ОСОБА_1 земельних ділянок з кадастровими номерами 5325781600:00:004:0188 5325781600:00:004:0484 відповідно, а також точки встановлення межових знаків (т.1 а.с.110).
Позиція суду апеляційної інстанції
Згідно зі статтею 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Разом з тим визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі врегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається в письмовій формі і за бажанням сторін може бути посвідчено нотаріально.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).
Частиною першою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (частина третя статті 31 Закону України «Про оренду землі»).
Таким чином, угода про розірвання договору є правочином, на який розповсюджуються норми матеріального права щодо правових наслідків недодержання сторонами на момент вчинення правочину вимог закону.
Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Так, згідно даної норми правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач, звертаючись з даним позовом, не довів законність та обґрунтованість своїх вимог та не спростував презумпцію правомірності оспорюваних правочинів.
Натомість матеріалами справи підтверджується, що сторони добровільно, на власний розсуд, за взаємною згодою прийняли рішення про розірвання оспорюваних договорів оренди землі.
Так, в період з березня 2009 року по листопад 2017 року посаду генерального директора ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» обіймав ОСОБА_2 та був одним з кінцевих бенефіціарів ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» і був єдиною особою наділеною правом підпису та представництва позивача без доручення, дані обставини підтверджуються копією Статуту ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», яка міститься в матеріалах справи.
Згідно пункту 18.1 Статуту ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», затвердженого загальними зборами товариства (протокол № 05/18/2016 від 18 травня 2016 року) для керівництва поточною діяльністю товариства утворюється одноосібний виконавчий орган - генеральний директор (т.1, а.с. 111-128). 
Генеральний директор без доручення діє від імені товариства в тому числі розпоряджається майном товариства, укладає договори та інші угоди, затверджує правила, процедури та інші внутрішні документи тощо (пункт 19.5 Статуту). 
Так, загальними зборами учасників ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» 27 грудня 2017 (протокол № 12/27/2017) припинено повноваження генерального директора товариства ОСОБА_2 в зв`язку з відкликанням, зі звільненням з посади, а на посаду генерального директора призначено ОСОБА_4 (т.1 а.с. 60-67).
Тому, за взаємною згодою з ОСОБА_1 від імені Товариства ним 03 серпня 2015 року та 13 вересня 2017 року були підписані Угоди про розірвання, раніше укладених, договорів оренди землі. Примірники угод надані орендодавцю, а інші примірники - залишилися у розпорядженні Товариства.
Свідок ОСОБА_2 підтвердив вказані обставини у судовому засіданні, що не заперечувалося представником позивача.
При цьому, свідок запевнив суд, що станом на 12 вересня 2017 року, він діяв у межах наданих йому повноважень, а на оскаржуваній угоді значиться його підпис та мається відтиск печатки ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», яка на той час, перебувала у його вільному розпорядженні.  
Тобто, з наведених норм законодавства та Статуту ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» вбачається, що елементами, які свідчать про укладення правочину в письмовій формі з боку юридичної особи, є підпис саме уповноваженої згідно закону та статутних документів особи (Генерального директора) та наявність відбитку оригінальної печатки ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка».
Позивачем та його представником не було надано суду жодного доказу того, що оспорювані угоди, підписані ОСОБА_2 , як генеральним директором ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», та відповідачем ОСОБА_1 є сфальсифікованими останніми.
Також при зверненні до суду з вказаним позовом представник позивача однією з підстав для визнання Угод про дострокове розірвання договорів оренди землі недійсними вказував на те, що при укладенні вказаних угод ОСОБА_2 діяв не в інтересах товариства, а в своїх особистих інтересах. Тобто вказував на те, що волевиявлення ТОВ «Агрофірма « ім. Довженка» на розірвання договору оренди не було, а була лише воля ОСОБА_2 як фізичної особи, який діяв виключно в собистих інтересах. Однак, вказана обставина, в порушення частини третьої статті 12 ЦПК України, позивачем не доведена належними та допустимими доказами.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що доводи позивача про відсутність даних про розірвання договорів оренди землі з ОСОБА_1 у внутрішній документації підприємства та у відповідних бухгалтерських програмах на висновки суду також не впливають, оскілки ведення даної паперової та електронної документації залежить виключно від волевиявлення і дій саме сторони позивача (т.1 а.с.170-171).
Крім того, дотримання чи недотримання працівниками (в тому числі генеральним директором) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» певних локальних нормативних документів при підготовці та укладанні спірних угод жодним чином не повинно впливати на права та обов`язки відповідача ОСОБА_1 , який підписуючи дані документи у генерального директора товариства - орендаря не повинен був перевіряти чи якимось чином припускати, що останній діє без дотримання певних внутрішніх інструкцій. 
Колегія суддів також звертає увагу, що за правилами частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні і підтвердженні державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок на підставі договору, а підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є сам договір, укладений між власником земельної ділянки і орендарем, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, підписання спірного договору за викладеними в ньому умовами здійснювалося за вільним вибором сторін.
В той же час, колегія суддів, виходячи з положень статті 15 ЦК України та статті 5 ЦПК України, вважає, що позивачем не зазначено та не доведено, в чому саме полягає порушення приватним нотаріусом Ганночкою О.В. його прав у зв`язку з державною реєстрацією припинення права оренди на нерухоме майно, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових права на нерухоме майно.
Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року по справі № 525/978/19 викладена правова позиція, відповідно до якої спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.
З вищевказаного вбачається, що спір у ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» виник саме з ОСОБА_1 з приводу порушення останнім права оренди на спірні земельні ділянки внаслідок внесення до Державного реєстру речових прав записів про реєстрацію іншого речового права. Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки О.В. є неналежним відповідачем.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишати судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, застосував норми матеріального і процесуального права, що їх регулюють, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», підстав для скасування якого з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційним судом не вбачається.
Зважаючи на викладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.
Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги позивача, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» - залишити без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 грудня 2021 року.

Головуючий                                                                        В.П. Пікуль 

Судді                                                                                Т.В. Одринська

                                                                               В.М. Триголов