ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       04 жовтня 2021 року                                                м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участю секретаря судового засідання Костюк Л.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Фокія Б.В., представника Буковинської митниці Держмитслужби України Рачук О.В. та перекладача Апетракіоає Л.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Румунії ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 квітня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 квітня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень у дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.
З постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 квітня 2021 року вбачається, що 24 січня 2021 року о 05 год. 30 хв. на територію міжнародного автомобільного п/п «Порубне-Сірет», Буковинської митниці Держмитслужби заїхав легковий автомобіль марки «Mersedes BENZ», країна реєстрації Україна НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_3 . В даному транспортному засобі також прямував громадян Румунії ОСОБА_1 . Вказані громадяни слідували з України до Румунії в приватних справах та обрали проходження митного контролю по «зеленому коридору».
Згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в п/п для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ було встановлено, що 23 липня 2019 року громадянин Республіки Румунії ОСОБА_1 ввіз на митну територію України, через п/п «Солотвино-Сігету Мармацієй», митного поста «Солотвино», Закарпатської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення автомобіль марки «FORD FOCUS», р.н.з. країни Румунії « НОМЕР_2 », VIN-код № НОМЕР_3 , у термін до одного року.

Провадження №33/822/496/21                                   Головуючий у І інстанції: Стоцька Л.А.
Категорія ч. 6 ст. 481 МК України                                          Доповідач: Марчук В.Т.

Відповідно до ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
На момент перетину кордону жодних підтверджуючих документів про наявність фактів аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб, що виключають адміністративну відповідальність за ст. 481 МК України ОСОБА_1 митним органам не надав.
Фактично вищевказаний автомобіль марки «VW Pasat», р.н.з. країни Великобританії « НОМЕР_4 », VIN-код № НОМЕР_5 , громадянин Румунії ОСОБА_1 станом на 04 квітня 2021 року за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.
Таким чином, громадянин Румунії ОСОБА_1 перевищив строк зворотного вивезення вказаного автомобіля, ввезеного на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року, більше ніж на 30 діб.
Дії громадянина  ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.
На вказану постанову, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 квітня 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуюче це тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без його участі, оскільки йому не надсилались повістки чи повідомленні про дату та час розгляду справи. Матеріали справи про адміністративне правопорушення також не містять таких повідомлень. 
Направлення митним органом повідомлень про дату та час розгляду справи на адресу діючого в суді першої інстанції адвоката Чернушки Й.І. не доводять належного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки Чернушка Й.І. представляв його інтереси лише в період лютого-березня 2021 року, тобто до моменту винесення оскаржуваної постанови. 
Крім того, оскаржувана постанова не надсилалась на його адресу, а діючий адвокат Фокій Б.В. ознайомився з матеріалами справи лише 20 серпня 2021 року, у зв`язку з чим, вважає строк на апеляційне оскарження пропущеним з поважних причин.
В апеляційній скарзі посилається на те, що протокол про порушення митних правил був складений з порушенням вимог ч. 2 ст. 494 МК України, оскільки наявний в даному протоколі підпис свідка зроблений без його прізвища та адреси проживання, що виключає змогу реалізувати своє право на захист та допитати такого свідка в суді.
Вказує, що на момент складання протоколу про порушення митних правил йому не було роз`яснено його прав та обов`язків, про що свідчить відсутність його особистого підпису у відповідній графі протоколу, замість якого працівниками митного органу було вказано його прізвище прописом.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує й тим, що протокол про порушення митних правил містить виправлення та дописи, що є недопустимим та забороняється законом. 
Зауважує, що не мав умислу порушувати митні правила, а з України не мав змоги виїхати через поломку автомобіля, про що вказував у своїх поясненнях від 24 січня 2021 року.
Заслухавши доповідь судді, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Фокій Б.В., які підтримали апеляційну скаргу, представника Буковинської митниці Держмитслужби України Рачук О.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Згідно протоколу про порушення митних правил №0100/40800/21 від 24 січня 2021 року (а.с. 1-3) - ОСОБА_1 зазначено адресу проживання с. Мрчешті, Румунія.
Крім того, у вказаному протоколі про порушення митних правил зазначено дату та час розгляду справи в суді першої інстанції, перекладено на румунську мову та підписано ОСОБА_1 
18 лютого 2021 року адвокатом Чернушкою Й.І. подано заяву про відкладення розгляду справи. 
Згідно розписки Чернушка Й.І. був повідомлений про те, що розгляд справи відкладено на 03 березня 2021 року.
Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 березня 2021 року адміністративну справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 було направлено на додаткову перевірку.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься повідомлення Буковинської митниці Держмитслужби від 22 березня 2021 року, адресоване Чернушці Й.І. , про те, що розгляд справи відбудеться 01 квітня 2021 року, однак жодних документів, які б підтвердили те, що останній отримав вказане повідомлення матеріали справи не містять.
Крім того, матеріали справи не містять жодних повідомлень ОСОБА_1 щодо дати, часу та місця розгляду судом справи щодо нього. 
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 01 квітня 2021 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с. 32-34).
Також в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Фокій Б.В. від 18 серпня 2021 року, в якому він просить дозволити ознайомитись із матеріалами справи (а.с. 38). 
На цій заяві міститься відмітка адвоката Фокій Б.В. від 20 серпня 2021 року про ознайомлення із матеріалами справи та отримання фотокопій.
Докази вручення ОСОБА_1 належним чином засвідченої копії оскаржуваної постанови суду в матеріалах справи відсутні.
30 серпня 2021 року адвокат Фокій Б.В. подав апеляційну скаргу на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 квітня 2021 року, однак постановою Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Фокій Б.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки апеляційна скарга була подана від імені Фокій Б.В. 
13 вересня 2021 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 особисто подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції.
Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи не слугують підставою для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, однак суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.
З протоколу про порушення митних правил №0100/40800/21 від 24 січня 2021 року, вбачається, що 24 січня 2021 року о 05 год. 30 хв. на територію міжнародного автомобільного п/п «Порубне-Сірет», Буковинської митниці Держмитслужби заїхав легковий автомобіль марки «Mersedes BENZ», країна реєстрації Україна НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_3 . В даному транспортному засобі також прямував громадян Румунії ОСОБА_1 . Вказані громадяни слідували з України до Румунії в приватних справах та обрали проходження митного контролю по «зеленому коридору».
Крім того, з протоколу про порушення митних правил вбачається, що митним органом згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в п/п для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ було встановлено, що 23 липня 2019 року громадянин Республіки Румунії ОСОБА_1 ввіз на митну територію України, через п/п «Солотвино-Сігету Мармацієй», митного поста «Солотвино», Закарпатської митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення автомобіль марки «FORD FOCUS», р.н.з. країни Румунії « НОМЕР_2 », VIN-код № НОМЕР_3 , у термін до одного року.
Станом на липень 2019 року диспозиція ст. 481 МК України передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до МК України, строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України.
Зазначена стаття МК України складалась із трьох частин і санкція будь-якої із її частин не передбачала додаткового виду стягнення у вигляді конфіскації транспортних засобів чи товарів.
За частиною 3 статті 481 МК України відповідальність наставала за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.
Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України. Вказані зміни повинні були набрати чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.
Відповідно до викладених змін, стаття 481 МК України містить у собі 6 частин.
Однак, Законом України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року строк набрання чинності таких змін збільшено зі 180 до 270 днів, а тому редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.
Частина 6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування і тягне за собою накладення штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Стаття 58 Конституції України закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно положень ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей. Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. 
У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
В рішенні Конституційного Суду України від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі зазначено, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи.
Також в рішенні від 02 липня 2002 року № 13-рп/2002 Конституційний Суд України вказав, що суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.
Відповідно до ст. 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 7).
Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, № № 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, № 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, № 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , під час тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, був попереджений та усвідомлював, що до нього, у разі невиконання обов`язків із вивезення транспортного засобу, може бути застосований саме той вид та розмір відповідальності, який був чинний на момент ввезення автомобіля. 
Факт такого тимчасового ввезення підтверджує добровільну згоду ОСОБА_1 із такими санкціями, у разі невиконання ним взятих на себе обов`язків, погодження із ними та розуміння їх максимальних розмірів.
При цьому, з 22 серпня 2019 року, стаття 481 МК України була доповнена трьома частинами, а частина 6 ст. 481 МК України стала передбачати штраф у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів, що більше в 10 разів, а ніж максимальний розмір санкції статті 481 МК України, яка мала чинність до вказаних змін. 
Таким чином, на переконання апеляційного суду, вищенаведені положення щодо зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів виключають можливість посилення відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки на час виникнення обов`язків із вивезення транспортного засобу за межі митної території України таке діяння не утворювало склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України. 
Суд погоджується із твердженнями митного органу, про те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є триваючим, однак вважає, що наведене не спростовує того факту, що на момент виникнення обов`язків у ОСОБА_1 стосовно вивезення транспортного засобу із митної території України відповідальність за таке правопорушення передбачалась, зокрема, й частиною 3 статті 481 МК України, а не чинною з 22 серпня 2019 року частиною шостою вказаної статті. 
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені, зокрема, частинами першою - п`ятою статті 481 МК України розглядаються митними органами.
Наведена практика Європейського суду з прав людини та положення ч. 1 ст. 522 МК України виключають можливість розгляду судом питання про наявність в діях ОСОБА_1 іншого складу порушення митних правил, передбачених відповідною частиною статті 481 МК України, яка була чинна на момент ввезення транспортного засобу. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 квітня 2021 року - скасуванню.
Керуючись ст.ст. 481, 486, 487, 530, 531 МК України, п.1 ч. 1 ст. 247, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.
Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 квітня 2021 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України - скасувати.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 - закрити, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 	[підпис]	В.Т. Марчук	

  "Копія. Згідно з оригіналом."   Суддя  _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)	

04.10.2021 року            
(дата засвідчення) копії)