Ухвала
29 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 135/90/21
провадження № 61-19170ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 червня 2021 року, додаткове рішення Ладижинського міського суду Вінницької області 
від 16 липня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду  
від 19 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Вінницької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУ НП у Вінницькій області), Вінницької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України (далі - ДКС України), в якій просив стягнути 
з ДКС України матеріальну шкоду у розмірі 113 450,44 грн, інфляційні витрати у розмірі 40 649,14 грн та моральну шкоду у розмірі 500 000,00 грн.
Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.      
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 250 000,00 грн грошової компенсації моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Додатковим рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області 
від 16 липня 2021 року стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5 733,00 грн у рахунок відшкодування витрат пов`язаних 
з розглядом справи.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 19 жовтня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ДКС України, Вінницької обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 червня 2021 року та додаткове рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 16 липня 2021 року залишено без змін.
 
22 листопада 2021 року Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури В. Гайворон звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області 
від 17 червня 2021 року, додаткове рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 16 липня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду  від 19 жовтня 2021 року (надійшла до суду 26 листопада 2021 року), у якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення 
в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове про відмову 
у задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що копію оскаржуваної постанови вони отримали 21 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку, що підтверджено доказами.
За таких підстав строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
У касаційній скарзі представник заявника зазначає, що вони звільнені від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що позивачем при подачі позовної заяви судовий збір не справлявся. 
Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
Від сплати судового збору у такому випадку звільняється позивач, а саме особа, якій було заподіяно шкоду.
Однак у даній справі касаційну скаргу подає відповідач - Вінницька обласна прокуратура, яка відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» не звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги у таких категоріях справ.
Ураховуючи викладене, заявнику необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, які визначено Законом України «Про судовий збір».
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
ОСОБА_1  звернувся до суду  з позовом у 2021 році.
Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Оскаржувана ціна позову становить 250 000,00 грн; 1 відсоток від ціни позову - 2 500,00 грн. 
Отже, Вінницька обласна прокуратура має сплатити судовий збір у розмірі 5 000,00 грн (2 500,00*200%=5 000,00 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання Вінницької обласної прокуратури про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити Вінницькій обласній прокуратурі  процесуальний строк для подачі касаційної скарги.
Касаційну скаргу Вінницької обласної прокуратури на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 17 червня 2021 року, додаткове рішення Ладижинського міського суду Вінницької області 
від 16 липня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду  
від 19 жовтня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць