Постанова
Іменем  України 
 
30 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 541/755/19
провадження № 61-14871св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко Ірина Олександрівна, 
треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Міністерство юстиції України,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2020 року в складі судді Городівського О. А. та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року в складі колегії суддів: Бутенко С. Б., Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та вимог заяви про забезпечення позову
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі - ТОВ «ФК «Поліс»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко І. О.про скасування державної реєстрації права власності.
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_1 , заборони ТОВ «ФК «Поліс» та суб`єктам державної реєстрації здійснювати будь-які реєстраційні дії, вчиняти будь-які дії з користування та розпорядження спірним об`єктом нерухомості, вчиняти будь-які дії з передачі спірного об`єкта нерухомості іншим особам, займати спірний об`єкт нерухомості та у будь-який спосіб відчужувати, передавати у користування (в тому числі укладати правочини, які        в подальшому можуть привести до обтяження та/або відчуження спірного об`єкта нерухомості).
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначала, що нею оскаржується рішення приватного нотаріуса про вчинення реєстраційної дії та результати реєстраційної дії, що призвели до переходу права власності на спірний об`єкт нерухомості до відповідача - ТОВ «ФК «Поліс». 
Грубе недотримання процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку призвело до неправомірної реєстрації права власності на спірний об'єкт нерухомості за ТОВ «ФК «Поліс».
Відповідачем вчиняються дії, спрямовані на руйнування та відчуження спірного майна, тому невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або взагалі унеможливити виконання ймовірного рішення суду про задоволення позову.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанції
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.
 
Забезпечено позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення 1 по АДРЕСА_1 , загальною площею          269, 6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58420953109, номер запису про право власності 13880222.
 
Забезпечено позов шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлового приміщення 1 по АДРЕСА_1 , загальною площею         269, 6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58420953109, номер запису про право власності 13880222.
 
В іншій частині вимог заяви відмовлено.
 
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що між сторонами виник спір щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення № 1 на АДРЕСА_1 , державну реєстрацію права власності на яке за ТОВ «ФК «Поліс» оскаржує позивач.
 
Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому наявні підстави для накладення арешту на спірний об`єкт нерухомості та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо нього, що забезпечить розумний баланс між інтересами володіючого власника та завданнями цивільного судочинства.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
 
У жовтні 2020 року ТОВ «ФК «Поліс» звернулося  до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просило скасувати ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2020 року і постанову Полтавського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
 
В обґрунтування касаційної скарги зазначало, що апеляційний суд порушив пункт 3 частини першої статті 382 ЦПК України, зокрема не навів мотивів відхилення аргументів товариства щодо ненадання позивачем доказів на підтвердження обставин, які зумовлюють необхідність забезпечення позову, зокрема можливого відчуження спірного нерухомого майна.
 
Відсутній причинно-наслідковий зв`язок між зверненням стягнення ТОВ «ФК «Поліс» на предмет іпотеки та порушенням прав ОСОБА_1 , суд не переконався, що між сторонами дійсно існує спір щодо нерухомого майна.
 
Обраний позивачем вид забезпечення позову - накладення арешту на спірне нежитлове приміщення, неспівмірний із заявленими позовними вимогами про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали заяви про забезпечення позову у цивільній справі № 541/755/19 з Миргородського міськрайонного суду Полтавської області.
 
26 листопада 2020 року матеріали заяви про забезпечення позову у цивільній справі № 541/755/19 надійшли до Верховного Суду.
 
Міністерство юстиції України подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просило ухвалити законне та обґрунтоване рішення на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів  справи.
 
ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з клопотанням про продовження строку на подачу відзиву на касаційну скаргу посилаючись на те, що вона не отримувала копію касаційної скарги. Одночасно подала до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття касаційного провадження та копію касаційної скарги 02 грудня 2020 року.
 
Враховуючи, що ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року встановлено строк для подання відзиву до 02 грудня 2020 року, а невчасне отримання копії ухвали про відкриття касаційного провадження та копії касаційної скарги позбавляє сторону можливості подати відзив на касаційну скаргу в установлений судом строк, суд вважає за можливе продовжити ОСОБА_1 строк для подання відзиву.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
 
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
 
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.
 
Предметом позову у цій справі є вимоги про скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення № 1 на АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Поліс», відтак між сторонами фактично виник спір щодо об`єкта нерухомого майна. 
 
Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову позивач зазначала, що право власності на спірне нерухоме майно було неправомірно зареєстроване за ТОВ «ФК Поліс», яке може відчужити зазначене майно на користь третіх осіб з метою унеможливлення виконання рішення суду.
 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанцій, розглядаючи заяву про забезпечення позову, дійшли правильного висновку про її задоволення, оскільки вид забезпечення позову, який просить вжити позивач, відповідає змісту права, про захист якого вона звернулася до суду.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів щодо встановлення обставин справи та тлумачення норм процесуального права, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційного суду, який їх обґрунтовано спростував.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
 
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
 
Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу                      ТОВ «ФК «Поліс» залишити без задоволення, а ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року залишити без змін.

 
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 березня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко