ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2021 року 
м. Київ
Справа №  908/3994/14 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТ М" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від    02.04.2021 (головуючий - Боєва О. С., судді Мірошниченко М. В., Сушко Л. М.) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від    10.06.2021 (головуючий - Чередко А. Є., судді Вечірко І. О., Коваль Л. А.) у справі 
за скаргою Фізичної особи-підприємця Снадчука Геннадія Анатолійовича
на постанову заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна М. О. від 05.02.2021 (ВП    №    49599477) про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 №    908/3994/14) стягувачу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТ М"
до Фізичної особи-підприємця Снадчука Геннадія Анатолійовича 
за участю    Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 
про визнання договору недійсним та витребування майна.
Короткий зміст і підстави скарги 
1. 19.03.2021 Фізична особа-підприємець Снадчук Геннадій Анатолійович (далі - ФОП Снадчук Г. А., Підприємець, Боржник) звернувся до Господарського суду Запорізької області зі скаргою на рішення Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Шевченківський ВДВС, ВДВС) під час виконання судового рішення у справі № 908/3994/14, в якій (скарзі) просив визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна    М. О. від 05.02.2021 (ВП    №    49599477) про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 №    908/3994/14) стягувачу (далі - постанова ВДВС від 05.02.2021, постанова від    05.02.2021про повернення виконавчого документа).
2. Скарга обґрунтовується тим, що: 1) у постанові ВДВС від 05.02.2021 державний виконавець безпідставно посилається на нечинну на момент її винесення норму абзацу 4 пункту 4.13 розділу ІV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Інструкція № 53/5); 2)    визначаючи витребуване майно як недоукомплектоване, не можна зробити висновок про те, що це не є належним до стягнення майном, позаяк у рішенні Господарського суду Запорізької області від 06.02.2015 не зазначалися характеристики трансформатора та КТПГС, а також особливості їх експлуатаційного стану, а з огляду на перебування витребуваного майна упродовж декількох років під арештом на зберіганні у відключеному стані та без експлуатації в процедурі виконавчого провадження, вочевидь у такого майна можуть виникнути певні недоліки, які водночас не є неможливими до усунення; 3) постанова про повернення виконавчого документа від 05.02.2021 не містить висновків про те, якій саме марці кабелю відповідає наявний описаний і арештований кабель; 4) Боржник намагався передати належне майно, яке визначено рішенням суду, проте Товариство з обмеженою відповідальністю    "МАРТ М" (далі - ТОВ "МАРТ М", Товариство, Стягувач) ухиляється від виконання обов`язку з прийняття спірного майна, тоді як можливість та необхідність його доукомплектування ані експертом, ані державним виконавцем, ані сторонами виконавчого провадження не досліджувалися і не встановлювалися, тому державний виконавець не мав права виносити постанову від 05.02.2021 з підстав відсутності передбаченого виконавчим документом майна. 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від    02.04.2021, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від    10.06.2021, скаргу ФОП Снадчука Г. А. задоволено. Визнано неправомірною (незаконною) постанову заступника начальника Шевченківського ВДВС від 05.02.2021 (ВП №    49599477) про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 № 908/3994/14) стягувачу.
4. Ухвала та постанова мотивовані посиланням на положення статей 13, 18, 20, 26, 37, 60 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІІ    "Про виконавче провадження" (далі - Закон України № 1404-VІІІ), пунктів 1.1, 1.8, 3.1, 4.12 Інструкції № 53/5, статей    326, 327, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з урахуванням яких місцевий та апеляційний господарські суди дійшли висновку про неправомірне винесення        Шевченківським ВДВС постанови від    05.02.2021 (ВП №    49599477) про повернення виконавчого документа з огляду на порушення передбаченої чинним законодавством процедури призначення та проведення експертизи та зумовлене цим непідтвердження висновком судової комісійної електротехнічної експертизи від 24.11.2020 № 28048/9289/5795 того факту, що надане відповідачем майно не є тим, яке підлягає стягненню згідно з виконавчим документом, а саме: 1) зазначену експертизу проведено та висновок складено на виконання листа головного державного виконавця Шевченківського    ВДВС м. Запоріжжя Коцинян    М.    О. від 17.10.2018 № 33451, а не на виконання постанови головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м.    Запоріжжя Коцинян    М.    О. від    07.03.2019 про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні №    49599477; 2) експертний висновок від 24.11.2020 №    28048/9289/5795 фактично складено з метою усунення недоліків у раніше складеному висновку від 31.05.2019 № 28048/9289/5795, які остаточно так і не усунуто, натомість Інструкцією № 53/5 не передбачено такого порядку проведення експертизи як складення нового висновку за результатами експертизи, раніше проведеної з порушеннями вимог чинного законодавства; 3) оскільки у рішенні Господарського суду Запорізької області від 06.02.2015 у справі № 908/3994/14 та у наказі Господарського суду Запорізької області від    10.08.2015 зазначено лише перелік майна (підстанція КТПГС з кабельним вводом прохідна для міських мереж - 1 шт.,  кабель броньований 3х120 АПБП - 300 метрів, трансформатор ТМ 630 У 630 кВт - 1 шт.) без зазначення технічних характеристик такого майна, його технічного стану, місця знаходження, заводських та інвентаризаційних номерів, тобто без зазначення індивідуальних ознак спірного майна, а висновок експертизи від 24.11.2020 №    28048/9289/5795 фактично надано щодо технічного стану майна (підстанції КТПГС, трансформатору ТМ 630 У 630 кВт), а саме про неукомплектованість, невідповідність технічним нормам та неможливість його використання за призначенням, тому вказаний експертний висновок не може свідчити, що вилучене державним виконавцем згідно з актом від 04.10.2017 майно не відповідає майну, визначеному у виконавчому документі, який не містить жодних технічних характеристик та особливостей експлуатаційного стану майна; 4) у Товариства відсутні підстави для відмови у прийнятті майна, вилученого згідно з актом від    04.10.2017 про вилучення у Боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачу їх Стягувачу, а невідповідність спірного майна технічним характеристикам та неможливість його нормального використання за призначенням може бути предметом іншого спору між сторонами, тобто не є підставою для повернення виконавчого документу Стягувачу внаслідок відсутності у Боржника майна, визначеного виконавчим документом.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, ТОВ "МАРТ М" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні скарги Боржника в повному обсязі. 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, а саме статей 13, 18, 20, 37 Закону України № 1404-VІІІ, пункту 4.10 Інструкції № 53/5, статей 73, 98, 86, 104, 343 ГПК України, наголошуючи, що: 1)    всупереч вимогам процесуального закону суди здійснили оцінку у виконавчому проваджені експертного висновку від 24.11.2020 № 28048/9289/5795, який (висновок), на противагу твердженням судів, містить підписи експертів, які засвідчують попередження їх про кримінальну відповідальність, позаяк аналіз висновків експерта та/або спеціалістів належить до виключної компетенції державного виконавця та в подальшому може стати підставою для прийняття того чи іншого рішення з урахуванням всіх матеріалів виконавчого провадження; 2) висновок електротехнічного дослідження №    28048/9289/5795 не оскаржувався жодною зі сторін виконавчого провадження та не був скасований у встановленому законом порядку, натомість Боржником не подано до суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним рішення суду в цій справі та передачі Стягувачу саме того майна, яке визначено цим рішенням; 3) суд першої інстанції не повідомляв ТОВ "Март М" про розгляд скарги ФОП Снадчука Г. А., у зв`язку з чим Стягувача було позбавлено можливості взяти участь у судовому засіданні та подати заперечення проти скарги; 4) на теперішній час відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норми статті 343 ГПК України, якою регулюється порядок оскарження дій державного виконавця.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи 
7. ФОП Снадчук Г. А. та Шевченківський ВДВС не подали відзивів на касаційну скаргу.
Розгляд справи Верховним Судом 
8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від    25.10.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "МАРТ М" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.04.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2021 у справі №    908/3994/14 та призначено здійснити розгляд цієї справи у порядку письмового провадження.
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
9. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.02.2015 у справі №    908/3994/14, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2015, позов задоволено. Визнано недійсним договір від    23.01.2007 № 1 про передачу майна у строкове безоплатне користування, укладений між ТОВ "МАРТ М" та ФОП Снадчуком Г. А. Витребувано у ФОП    Снадчука    Г. А. на користь Товариства наступне майно: підстанцію КТПГС з кабельним вводом прохідна для міських мереж - 1 шт., кабель броньований 3х120 АПБП - 300 метрів, трансформатор ТМ 630 У 630 кВт - 1 шт.
10.08.2015 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від    06.02.2015  та постанови Вищого господарського суду України від 21.07.2015 у справі № 908/3994/14 видано наказ про витребування від ФОП Снадчука Г. А. на користь ТОВ "МАРТ М" наступного майна: підстанція КТПГС з кабельним вводом прохідна для міських мереж - 1 шт.; кабель броньований 3х120 АПБП - 300 метрів; трансформатор ТМ 630 У  630 кВт - 1 шт.
10. 26.08.2016 головним державним виконавцем Харченко О. Г. Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції при примусовому виконанні наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 № 908/3994/14, у зв`язку з виходом за адресою м. Запоріжжя, вул. Стартова, 3-а для передачі майна від ФОП Снадчука Г.А. до ТОВ "МАРТ М" складено акт приймання-передачі майна, згідно з яким встановлено, що Боржником надано для передачі наступне майно: підстанція КТПГС, кабель АПБП, трансформатор ТМ630/10 із табличками (бірками). Директор Товариства Заманський С. В. відмовився від підписання акта приймання-передачі від 26.08.2016 вказавши, що надані Боржником речі для передачі в наказі суду не зазначено, а отже, Боржник рішення суду не виконав та витребуване майно не надав.
26.08.2016 державним виконавцем складено акт про вилучення у Боржника предметів, зазначених у рішенні суду, та передачу їх стягувачу.
29.08.2016 головним державним виконавцем Харченко О. Г. Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції на підставі пункту 4 частини 1 статті 47, статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV (чинного до 04.01.2017) (далі - Закон України № 606-ХІV) прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 № 908/3994/14 та встановлено, що 26.08.2016 при проведенні виконавчих дій щодо виконання зазначеного виконавчого документа було встановлено, що Боржником надано для передачі Стягувачу майно, яке було у нього вилучено державним виконавцем за відповідним актом, але Стягувач усно відмовився від одержання зазначеного майна, оскільки, на його думку, зазначене майно не відповідає тому майну, що зазначено в рішенні суду, про що складено акт.
11. Товариство подало до Господарського суду Запорізької області скаргу від    05.09.2016 (вх. № 09-06/22890) на дії Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції, за наслідками розгляду якої постановлено ухвалу від    23.11.2016 у справі № 908/3994/14 про визнання дій головного державного виконавця щодо складання акта вилучення майна та акта приймання-передачі від 26.08.2016 незаконними; визнання недійсною постанови головного державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції Харченко О. Г. від 29.08.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 № 908/3994/14.
Під час розгляду скарги ТОВ "МАРТ М" судом встановлено, що державний виконавець, отримавши заперечення Стягувача, не вжив всіх передбачених Законом України № 606-ХІV та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №    512/5, заходів для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, щодо усунення заперечень відповідача, в тому числі можливого призначення експерта або спеціаліста у виконавчому провадженні для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, а саме встановлення відповідності майна, яке передається стягувачу, тому майну, яке вказано у рішенні суду.
З підстав визнання недійсною постанови від 29.08.2016 про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим провадженням ВП № 49599477 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від    10.08.2015 № 908/3994/14, державним виконавцем Шевченківського ВДВС Лаврухіним В. М. відповідно до абзацу 4 частини 3 статті 74 Закону України №    1404-VІІІ винесено постанову від 10.03.2017 про скасування процесуального документу: "Постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від    29.08.2016", що видав Харченко О. Г. при примусовому виконанні наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 № 908/3994/14 про витребування майна у ФОП Снадчука Г. А. на користь ТОВ "МАРТ М".
12. 12.05.2017 Стягувач подав до Шевченківського ВДВС заяву про залучення експерта (спеціаліста) Золотарьова С. В. до проведення виконавчих дій. 
Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Лаврухіна В .М. від    13.05.2017 "Про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні", призначено Золотарьова С. В. спеціалістом у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 № 908/3994/14 про витребування майна у ФОП Снадчука Г. А. на користь ТОВ "МАРТ М" для надання письмового висновку по виконавчому провадженню з питань, що потребують спеціальних навичок (знань).
23.05.2017 представник Боржника подав до Шевченківського ВДВС заяву про залучення експерта (спеціаліста) до проведення виконавчих дій щодо витребування майна в якості спеціаліста - Огурцова В. В.
Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Лаврухіна В. М. від    24.05.2017 "Про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні", призначено Огурцова В. В. спеціалістом у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від    10.08.2015 № 908/3994/14 про витребування майна у ФОП Снадчука Г. А. на користь ТОВ "МАРТ М" для надання письмового висновку по виконавчому провадженню з питань, що потребують спеціальних навичок (знань).
У подальшому, експертами (спеціалістом) Золотарьовим С. В. та Огурцовим В. В. Шевченківському ВДВС надано свої висновки.
Так, згідно з висновком спеціаліста Золотарьова С. В. від 19.10.2017 та доповненням до вказаного висновку спеціаліста від 15.11.2017 надане Боржником обладнання не відповідає витребуваному майну, а саме Підприємцем у ході виконавчих дій не було надано жодного майна з наступного списку: підстанція КТПГС з кабельним вводом прохідна для міських мереж; кабель броньований 3х120 АПБП - 300 метрів; трансформатор ТМ 630 У  630 кВт.
Згідно з висновком спеціаліста Огурцова В. В. обладнання:
виріб з маркувальною табличкою "Підстанція трансформаторна комплектна Тип КТПГС - 630/10/04-У1 з кабельним вводом, прохідна для міських мереж", розташованим за адресою м. Запоріжжя, вул. Стартова, 3-А, є підстанція КТПГС прохідна для міських мереж, яка використовується для установки в мережах з вищою напругою 10 кВ і нижчої напруги 0,4 кВ, а також передбачає установку в неї силового трансформатора потужністю 630 кВА; 
обладнання   відповідає   наказу  №  908/3994/14,  виданому 10.08.2015   Господарським судом Запорізької області у відповідній частині;
номенклатура  виробу "кабель броньований" марки "АПБП 3х120" в довідковій літературі, спеціальній технічній літературі (галузеві довідники, фахові видання) - відсутня, внаслідок чого неможливо встановити, чи відповідає вказаному типу кабелю кабель на бухті з маркуванням "кабель броньований АПБП 3/120 300 м", розташований по вул. Стартова, 3-А;
виріб з маркувальною табличкою "трансформатор ТМ 630/10-У 630 КVА", розташованим за адресою м. Запоріжжя, вул. Стартова, 3-А, є трансформатор трифазний, масляного охолодження з природною циркуляцією повітря і масла, номінальною потужністю 630 кВА, клас напруги обмотки ВН 10 кВ, кліматичного виконання  і  категорії розміщення  У1,  який  використовується для  установки  в комплектну трансформаторну підстанцію КТПГС-630/10/04-У1.
обладнання   відповідає   наказу   №   908/3994/14,   виданому    10.08.2015   Господарським судом Запорізької області у відповідній частині.
13. 04.10.2017 державним виконавцем складено акт про вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, та передачу їх стягувачу, а саме було вилучено у Боржника наступні предмети: 1) підстанцію КТПГС з кабельним вводом прохідна для міських мереж - 1шт.; 2) кабель броньований 3х120 АПБП - 300 метрів; 3) трансформатор ТМ 630 У 630 кВт - 1шт. 
Згідно з цим актом Товариство відмовилося від передачі вказаних у ньому предметів, зазначивши про те, що предмети не ті, що визначені виконавчим документом. 
11.10.2018 Стягувач подав до Шевченківського ВДВС заяву про призначення експертизи у виконавчому провадженні та її доручення Харківському науково-дослідницькому інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України (далі - Харківський НДІСЕ ім. засл. проф. М.С.    Бокаріуса), для надання відповіді на запитання, перелік яких наведено у заяві.
17.10.2018 головний державний виконавець Шевченківського ВДВС Коцинян М. О. в ході примусового виконання виконавчого провадження № 49599477 звернувся до Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса  із запитом № 33451 про надання інформації про орієнтовну вартість робіт з надання експертом письмового звіту про незалежну експертизу предметів, вилучених у боржника (підстанцію КТПГС з кабельним вводом прохідна для міських мереж - 1шт.; кабель броньований 3х120 АПБП - 300 метрів; трансформатор ТМ 630 У 630 кВт - 1шт) із наданням відповідей на запитання, поставлені сторонами виконавчого провадження. 
Листом від 05.02.2019 № 630/05-21/10/6/19 Харківський НДІСЕ ім. засл. проф. М.С.    Бокаріуса повідомив про те, що відповідно до запиту від 17.10.2018 № 33451 у НДІСЕ проводиться електротехнічне дослідження № 28048. Направлено рахунок вартості робіт по проведенню експертного електротехнічного дослідження  №    28048.
На запит державного виконавця від 21.02.2019 № 3227/11 стягувач здійснив авансування (оплату) за послуги з проведення експертного дослідження вилучених у Боржника предметів.
05.03.2019 Харківський НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса звернувся до головного державного виконавця Коцинян М. О. з клопотанням про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення електротехнічної експертизи № 28048.
14. 07.03.2019 постановою державного виконавця призначено Харківський НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса експертом у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від    10.08.2015 №    908/3994/14 про витребування у ФОП Снадчука Г. А. на користь ТОВ "МАРТ М" майна (підстанцію КТПГС з кабельним вводом прохідна для міських мереж - 1шт.; кабель броньований 3х120 АПБП - 300 метрів; трансформатор ТМ 630 У 630 кВт - 1шт). Експерту Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса доручено надати експертний висновок з таких питань:
1) чи наданий для дослідження об`єкт № 1, що був описаний та арештований у присутності призначених спеціалістів (акт вилучення від 04.10.2017, 15 год. 00 хв., м. Запоріжжя, вул. Стартова, 3А) та має маркування на прикріпленій табличці    "Подстанция трансформаторная комплектная ТИП КТПГС630/10/04/-У1 с кабельным вводом, проходная для городских сетей" 1 шт., з відсутнім у комплектації до нього силовим трансформатором та документацією, є Підстанцією КТПГС з кабельним вводом прохідною для міських мереж - 1шт., (судовий наказ від 10.08.2015, справа № 908/3994/14 Підстанція КТПГС з кабельним вводом прохідна для міських мереж - 1 шт.)?
2) чи наданий для дослідження об`єкт № 2 , що був описаний та арештований у присутності призначених спеціалістів (акт вилучення від 04.10.2017, 15 год. 00 хв., м. Запоріжжя, вул. Стартова, З-А) та має маркування на прикріпленому паперовому ярлику "КАБЕЛЬ БРОНИРОВАНЫЙ АПБП 3/120 300М " 1 шт., з паперово-масляною ізоляцією та відсутньою до нього документацією, є кабель броньований АПБП 3x120 - 300 метрів, (судовий наказ від 10.08.2015, справа № 908/3994/14 Кабель броньований 3x120 АПБП - 300 метрів)? 
3) чи наданий для дослідження об`єкт № 3, що був описаний та арештований у присутності призначених спеціалістів (акт вилучення від 04.10.17, 15 год. 00 хв., м.    Запоріжжя, вул. Стартова, 3А) та має маркування на прикріпленій табличці    "Трансформатор тип ТМ-630/10-У" 1 шт., з відсутньою до нього документацією, є Трансформатор ТМ630 У 630 кВт, (судовий наказ від 10.08.15, справа №    908/3994/14 Трансформатор ТМ 630 У 630 кВТ - 1 шт.)?
Також вказаною постановою головний державний виконавець Коцинян М. О. попередив експертів Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження.
15. 10.08.2019 до Шевченківського ВДВС від Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшов висновок за результатами комісійного електротехнічного дослідження № 28048/9289/5795 (складений 31.05.2019), згідно з яким:
1) Оскільки представлений для дослідження об`єкт № 1 комплектна трансформаторна підстанція для міських мереж (КТПГС) неукомплектована та не відповідає встановленим нормативним вимогам, тому на підставі цього представлений на дослідження металевий корпус КТП не відповідає комплектній трансформаторній підстанції для міських мереж типу (КТПГС 630/10/04-У1) та не може бути використаний за призначенням. Тобто представлений об`єкт № 1 не відповідає підстанції КТПГС. 
2) Представлений трансформатор для дослідження (об`єкт № 2) із закріпленою табличкою з позначенням "Трансформатор № 3301 ТИП ТМ-630/10-у", не відповідає нормативно технічним документам, трансформатор неукомплектований та перебуває в непрацездатному стані та не може бути використаний за призначенням. Тобто представлений об`єкт № 2 не може використовуватися у якості трансформатора;
3) Представлений на дослідження об`єкт № 3 (кабель) не відповідає кабелю марки АПБП 3х120 мм(2) та не може бути використаний за призначенням. 
25.07.2019 листом № 25208/11 в. о. начальника відділу Шевченківського ВДВС направив результати експертизи сторонам виконавчого провадження для ознайомлення.
16. 05.09.2019 до Шевченківського ВДВС надійшла заява ТОВ "МАРТ М", згідно з якою Стягувач просить скласти акт про відсутність у Боржника майна, що мало бути передано Стягувачу за виконавчим документом.
09.09.2019 заступником начальника відділу Шевченківського ВДВС Коциняном М.    О. складено акт державного виконавця, яким встановлено, що майно, надане Боржником для передачі Стягувачу, не є тим, що визначено виконавчим документом, що підтверджується експертним висновком Харківського НДІСЕ ім.    засл. проф. М.С. Бокаріуса від 31.05.2019.
17. 09.09.2019 заступником начальника Шевченківського ВДВС Коциняном М. О. винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказ №    908/3994/14, виданий 10.08.2015) Стягувачу на підставі пункту 6 частини 1 статті    37 Закону України №    1404-VІІІ.
Не погодившись з вказаною постановою, Підприємець звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 09.09.2019, прийнятої заступником начальника Шевченківського ВДВС Коцинян М. О. при виконанні наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2016 № 908/3994/14; зобов`язання Шевченківського ВДВС відновити виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2016 №    908/3994/14.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 у справі №    908/3994/14, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2020, скаргу ФОП Снадчука Г. А. від 28.10.2019 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2015 № 908/3994/14) стягувачу задоволено частково. Визнано неправомірною (незаконною) постанову заступника начальника Шевченківського ВДВС Коцинян М .О. від 09.09.2019 (ВП № 49599477) про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2016 №    908/3994/14) стягувачу. В  іншій частині скаргу відхилено.
Зазначена ухвала аргументована тим, що висновок за результатами комісійного електротехнічного дослідження № 28048/9289/5795, складений 31.05.2019 судовими експертами Харківського НДІСЕ, не є належним та допустимим доказом, оскільки наданий з порушенням процедури призначення та проведення експертизи. Так, при дослідженні вступної частини висновку комісійного електротехнічного дослідження від 31.05.2019 № 28048/9289/5795 встановлено, що його надано на звернення (лист) головного державного виконавця Шевченківського ВДВС Коцинян М. О. від 17.10.2018 № 33451, який надійшов до Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, а експертами Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса розпочато проведення комісійного електротехнічного дослідження, за наслідками якого складено висновок №    28048/9289/5795, ще до винесення головним державним виконавцем Коцинян    М. О. постанови від 07.03.2019 про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні № 49599477. Крім того всупереч вимогам частини 3 статті 20 Закону України №    1404-VІІІ експертами замість письмового висновку, який має бути оформлено у відповідності з положеннями пунктів 4.1- 4.17 розділу    IV Інструкції № 53/5 (зокрема, із зазначенням про те, що експерт (експерти) попереджені (обізнані) про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України), надано висновок експертного дослідження, який оформлено відповідно до пункту    4.23 розділу IV цієї Інструкції, а саме без запису, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку.
18. 03.03.2020 заступником начальника Шевченківського ВДВС Коциняном М. О. винесено постанову про скасування процесуального документу у ВП № 49599477 - постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.09.2019 щодо наказу № 908/3994/14, виданого 10.08.2015 Господарським судом Запорізької області. 
Постановою від 06.03.2020 на підставі статті 41 Закону України №    1404-VІІІ відновлено виконавче провадження з примусового виконання наказу №    908/3994/14 про витребування у ФОП Снадчука Г. А. майна на користь ТОВ    "МАРТ М", виданого 10.08.2015 Господарським судом Запорізької області.
19. 05.06.2020 заступник начальника  Шевченківського ВДВС Коцинян М. О. направив до Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса листа № 52577, згідно з яким, посилаючись на встановлені в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 у справі № 908/3994/14 недоліки щодо оформлення висновку за результатами електротехнічного дослідження №    28048/9289/5795, складеного 31.05.2019, повернув вказаний висновок для усунення усіх недоліків, визначених рішенням суду.    
У відповіді від 15.07.2020 № 1346/05-21/20/21 на вказаний лист Харківський НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, посилаючись на вимоги пункту 1.8 Інструкції № 53/5, зазначив про необхідність наявності процесуального документа про призначення додаткової або повторної експертизи.
20. 15.09.2020 заступник начальника Шевченківського ВДВС Коцинян М. О. направив на адресу Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса вимогу державного виконавця № 75908, в якій в порядку, передбаченому абзацом 4 пункту    4.13 Інструкції №    53/5, вимагав з метою усунення недоліків зазначити у вступній частині висновку сертифікованих експертів за результатами комісійного електротехнічного дослідження № 28048/9289/5795 відомості, зокрема, щодо реквізитів документа про призначення експертизи (яким є постанова державного виконавця від 07.03.2019), попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність.
Супровідним листом від 30.12.2020 № 2030/05-21/2-0-12 Харківський НДІСЕ ім.    засл. проф. М.С. Бокаріуса на вимогу про усунення недоліків від 15.09.2020 №    75908 надіслав до ВДВС висновок експертів за результатами проведення судової комісійної електротехнічної експертизи від 24.11.2020 № 28048/9289/5795.
21. 05.02.2021 заступником начальника Шевченківського ВДВС Коциняном М. О. складено акт державного виконавця ВП № 49599477, в якому, з посиланням на складений 24.11.2020 висновок експертів Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С.    Бокаріуса, який 05.01.2021 надійшов до ВДВС на виконання вимоги державного виконавця про усунення недоліків, встановлено, що у Боржника відсутнє майно, визначене виконавчим документом, яке він повинен передати в натурі. 
Також 05.02.2021 заступником начальника Шевченківського ВДВС Коциняном М. О. винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа виконавчого документа - наказу № 908/3994/14, виданого 10.08.2015 Господарським судом Запорізької області, на підставі пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України №    1404-VІІІ. 
У вказаній постанові, з посиланням на висновок експертів Харківського НДІСЕ ім.    засл. проф. М.С. Бокаріуса, який надійшов на вимогу заступника начальника ВДВС від 15.09.2020 № 75908, зазначено, що "…представлена для дослідження комплектна трансформаторна підстанція для міських мереж (КТПГС) не укомплектована (розукомплектована) та не відповідає встановленим нормативним вимогам, тому на підставі цього представлений на дослідження металевий корпус КТО не відповідає комплектній трансформаторній підстанції для міських мереж типу (КТПГС 630/10/14/-У1), оскільки не може бути використаний за призначенням у якості трансформаторної підстанції. Представлений для дослідження трансформатор із закріпленою табличкою: позначенням    "Трансформатор № 3301 ТИП ТМ-630/10-У", не відповідає нормативне технічним документам оскільки не укомплектований (розукомплектований), перебуває в непрацездатному стані та не може використовуватися у якості трансформатора. А також представлений на дослідження кабель не відповідає технічним характеристикам кабелю марки АПБП 3х120. З урахуванням викладеного, посилаючись на висновок експертів Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, 05.02.2021 державним виконавцем складено акт, згідно з яким у Боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі".
Таким чином, висновки державного виконавця щодо відсутності у Боржника майна, яке він повинен передати Стягувачу в натурі, ґрунтуються на експертному висновку Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 24.11.2020, який надійшов до ВДВС 05.01.2021 на виконання вимоги державного виконавця про усунення недоліків.
Позиція Верховного Суду
22. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.
23. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).
Згідно з частиною 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
24. Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. 
Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
25. Відповідно до пункту 3 статті 10 Закону України № 1404-VІІІ заходом примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні.
26. Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим    Законом    заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
27. За змістом частин 1, 2 статті 60 Закону України № 1404-VІІІ під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу. У разі письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про їх передачу стягувачу, виконавець повертає зазначені предмети боржникові, про що складає акт, і виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
28. Таким чином, рішення про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягає примусовому виконанню у порядку, передбаченому статтею 60 Закону України № 1404-VIII, шляхом вилучення майна у боржника і передачі стягувачу предметів, зазначених у рішенні (такий правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від    24.06.2021 у справі № 914/2614/13 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від    30.06.2021 у справі № 201/12569/16).
29. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України № 1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.
Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2- 6 частини 1 цієї статті, виконавець складає акт, а про повернення стягувачу виконавчого документа виконавець виносить постанову (частини 2, 4 статті 37 Закону України № 1404-VІІІ).
30. Отже, залежно від встановлених державним виконавцем обставин, а саме знищення майна, відмови стягувача від одержання майна, вилученого у боржника, чи відсутності майна, що має бути передано стягувачу, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа стягувачу, які мають різні наслідки для стягувача (такий правовий висновок викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від    23.03.2021 у справі № 418/314/18).
Колегія суддів зауважує, що наведеному висновку Верховного Суду не відповідає передчасний висновок апеляційного суду в тій частині, що у позивача наразі відсутні підстави для відмови у прийнятті майна, вилученого згідно з актом від    04.10.2017 про вилучення у Боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачу їх Стягувачу, позаяк за змістом диспозитивної норми статті 60 Закону України № 1404-VІІІ прийняття чи відмова від прийняття вилученого у боржника майна є правом стягувача, яка породжує різні правові наслідки.
31. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі статтею 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
32. Частинами 1, 3, 5 статті 20 Закону України № 1404-VІІІ передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.
33. Відповідно до абзацу 1 пункту 1.8 та пункту 3.1 Інструкції № 53/5 (в редакції, чинній станом на час складання висновку судової комісійної електротехнічної експертизи від    24.11.2020 № 28048/9289/5795) підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню. Експертиза проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.
34. Згідно з пунктом 4.14 Інструкції № 53/5 (в редакції, чинній станом на час складання висновку судової комісійної електротехнічної експертизи від    24.11.2020 № 28048/9289/5795) висновок експерта складається з обов`язковим зазначенням його реквізитів (найменування документа, дати та номера складання висновку, категорії експертизи (додаткова, повторна, комісійна, комплексна), виду експертизи (за галуззю знань) та трьох частин: вступної (Вступ), дослідницької (Дослідження) та заключної (Висновки). У вступній частині висновку експерта, зокрема, зазначаються: дата надходження документа про призначення експертизи (залучення експерта); документ про призначення експертизи (залучення експерта), його найменування і дата складання, найменування органу та/або посада і прізвище особи, який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта); попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.
35. Таким чином, норми частини 5 статті 20 Закону України № 1404-VІІІ та пункту    4.14 Інструкції № 53/5 свідчать про обов`язковість попередження виконавцем експерта про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків та за надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження.
При цьому таке попередження (про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження) має міститися у постанові про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні.
36. Особа набуває права та несе обов`язки експерта після оголошення (вручення) їй ухвали (постанови) про призначення експертизи та попередження про відповідальність. Тільки за цих умов висновок експерта набуває доказової сили. Невиконання цих вимог робить неможливим використання висновку експерта як доказу у справі (схожий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №    922/2187/16).
37. Судами попередніх інстанцій достеменно встановлено та скаржником не спростовано такі обставини: 1) висновок судової комісійної електротехнічної експертизи від 24.11.2020 № 28048/9289/5795 складено на виконання листа головного державного виконавця Шевченківського    ВДВС м. Запоріжжя Коцинян    М.    О. від 17.10.2018 № 33451, а не на виконання постанови головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м.    Запоріжжя Коцинян    М.    О. від    07.03.2019 про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні №    49599477, як того вимагає частина 5 статті 20 Закону України № 1404-VІІІ; 2)    експертний висновок від 24.11.2020 №    28048/9289/5795 фактично складено з метою усунення недоліків у раніше складеному висновку від 31.05.2019 №    28048/9289/5795, які остаточно так і не усунуто, натомість Інструкцією № 53/5 не передбачено такого порядку проведення експертизи як складення нового висновку за результатами експертизи, раніше проведеної з порушеннями вимог чинного законодавства.
Як наслідок, мотивовано відхиляючи зазначений експертний висновок як неналежний доказ, суди дійшли правильного висновку про те, що внесення до нового письмового висновку експертного дослідження відповідних відомостей без приведення у відповідність до вимог закону самої процедури проведення судової експертизи є неприпустимим.
38. При цьому колегія суддів не бере до уваги недоречне твердження скаржника про висновок судів щодо відсутності зазначення у висновку судової комісійної електротехнічної експертизи від 24.11.2020 № 28048/9289/5795 відомостей (підписи експертів), які засвідчують попередження експертів про кримінальну відповідальність, оскільки в дійсності оскаржувана ухвала та постанова взагалі не містять відповідного висновку.
39. З мотивів, викладених у пунктах 32- 37 цієї постанови, Верховний Суд відхиляє безпідставні доводи скаржника про те, що: 1) всупереч вимогам статті 343 ГПК України суди здійснили оцінку у виконавчому проваджені експертного висновку від    24.11.2020 № 28048/9289/5795, тоді як аналіз висновків експерта та/або спеціалістів належить до виключної компетенції державного виконавця та в подальшому може стати підставою для прийняття того чи іншого рішення з урахуванням всіх матеріалів виконавчого провадження; 2) висновок електротехнічного дослідження №    28048/9289/5795 не оскаржувався жодною зі сторін виконавчого провадження та не був скасований у встановленому законом порядку.
Адже суди попередніх інстанцій ніяким чином не визнавали недійсним та не скасовували зазначений експертний висновок, а лише надали йому оцінку як одному з доказів в сукупності з іншими доказами у справі, що узгоджується з положеннями статей 86, 104 ГПК України. 
40. Крім того судами попередніх інстанцій достеменно встановлено та скаржником не спростовано тих обставин, що оскільки у рішенні Господарського суду Запорізької області від 06.02.2015 у справі № 908/3994/14 та у наказі Господарського суду Запорізької області від    10.08.2015 зазначено лише перелік майна (підстанція КТПГС з кабельним вводом прохідна для міських мереж - 1 шт.,  кабель броньований 3х120 АПБП - 300 метрів, трансформатор ТМ 630 У 630 кВт - 1 шт.) без зазначення технічних характеристик такого майна, його технічного стану, місця знаходження, заводських та інвентаризаційних номерів, тобто без зазначення індивідуальних ознак спірного майна, а висновок експертизи від 24.11.2020 №    28048/9289/5795 фактично надано щодо технічного стану майна (підстанції КТПГС, трансформатору ТМ 630 У 630 кВт), а саме про неукомплектованість, невідповідність технічним нормам та неможливість його використання за призначенням, тому вказаний експертний висновок не може свідчити, що вилучене державним виконавцем згідно з актом від 04.10.2017 майно не відповідає майну, визначеному у виконавчому документі, який не містить жодних технічних характеристик та особливостей експлуатаційного стану майна.
У свою чергу, апеляційний суд правильно зазначив, що невідповідність спірного майна технічним характеристикам та неможливість його нормального використання за призначенням може бути предметом іншого спору між сторонами, але не є підставою для повернення виконавчого документу Стягувачу внаслідок відсутності у Боржника майна, визначеного виконавчим документом.
41. Колегія суддів зауважує, що ані рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2015 у справі № 908/3994/14, ані наказ Господарського суду Запорізької області від    10.08.2015 не містять жодних вказівок щодо необхідності повернення Товариству витребуваного майна саме у тому технічному чи експлуатаційному стані, який існував на момент укладення між сторонами договору від    23.01.2007 № 1 про передачу майна у строкове безоплатне користування або ж на момент ухвалення Господарським судом Запорізької області рішенням від 06.02.2015 про визнання цього договору недійсним. 
При цьому апеляційний господарський суд цілком правомірно врахував доводи Боржника про те, що майно упродовж декількох років (з серпня 2016 року) перебуває на зберіганні під арештом у відключеному стані, не експлуатується, оскільки триває процедура виконавчого провадження, тому можуть виникнути певні недоліки щодо технічного стану майна та можливості його експлуатації. 
42. Частинами 1, 2 статті 342 ГПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
43. Матеріалами справи підтверджується направлення Стягувачу ухвали про призначення скарги Боржника на дії державного виконавця до розгляду, чим спростовується твердження скаржника про відсутність повідомлення судом першої інстанції ТОВ "Март М" про розгляд скарги ФОП Снадчука Г. А., у зв`язку з чим Стягувача було позбавлено можливості взяти участь у судовому засіданні та подати заперечення проти скарги. 
44. Колегія суддів відхиляє посилання скаржника в обґрунтування своїх заперечень на неврахування апеляційним судом пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від    17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", оскільки за змістом частини 4 статті 236 ГПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду, тоді як постанова Пленуму Вищого господарського суду України не є джерелом правозастосовчої практики в розумінні цієї правової норми (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.10.2021 у справі № 907/762/16,  від    16.09.2021 у справі № 910/4540/20,  від    13.09.2021 у справі № 910/3616/21, від    13.01.2021 у справі № 910/9855/20).
45. Верховний Суд також враховує, що відповідно до абзацу 6 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини 1 цієї статті є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим для з`ясування законності чи необґрунтованості оскаржуваної ухвали не має істотного значення обставина непідтвердження зазначеної скаржником підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини    2 статті 287 ГПК України (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми статті    343 ГПК України, якою регулюється порядок оскарження дій державного виконавця у подібних правовідносинах), оскільки відповідне посилання скаржника ґрунтується на помилковому ототожненні ним підстави касаційного оскарження, яка (підстава) стосується виключно випадків оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті (передусім оскарження рішення суду першої інстанції по суті спору після його апеляційного перегляду), та підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини 1 цієї статті, що нормативно врегульовані окремо (схожий правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від    11.08.2020 у справі №    910/14279/18, від    31.08.2021 у справі №    910/27779/14).
46. Отже, з огляду на достеменне встановлення обставин порушення ВДВС положень статей 18, 20, 37, 60 Закону України №    1404-VІІІ, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про наявність підстав для визнання неправомірною постанови Шевченківського ВДВС від 05.02.2021 про повернення виконавчого документа. 
47. Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності повного задоволення скарги ФОП Снадчука Г. А. від 19.03.2021, зокрема у частині вимоги про скасування постанови від    05.02.2021 про повернення виконавчого документа з огляду на таке.
48. Відповідно до статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
49. Відповідно до положень наведеної норми процесуального права за результатами розгляду скарги господарський суд постановляє ухвалу, в якій або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність виконавця неправомірними, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.
Отже, норми процесуального права не передбачають повноважень суду на скасування рішень органів державної виконавчої служби/приватних виконавців (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 905/64/15 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2021 у справі № 905/2214/14-908/5734/14, від 15.07.2021 у справі №    924/408/19).
50. Зважаючи на невідповідність змісту мотивувальної та резолютивної частин ухвали від 02.04.2021, яка полягає у відсутності зазначення у її резолютивній частині результатів розгляду вимоги скарги ФОП Снадчука Г. А. про скасування постанови Шевченківського ВДВС від 05.02.2021, і враховуючи неусунення апеляційним судом вказаного процесуального порушення, Верховний Суд вбачає підстави для зміни оскаржуваної ухвали шляхом часткового задоволення скарги Боржника та відмови у задоволенні зазначеної вимоги.
51. За наведених обставин касаційну скаргу, у якій Стягувач просить ухвалити постанову про відмову в задоволенні скарги Боржника в повному обсязі, необхідно задовольнити частково.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
52. Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
53. Отже, оскаржувані ухвала та постанова відповідають вимогам статей 18, 20, 37, 60 Закону України № 1404-VІІІ, статей 86, 104, 236, 269, 282 ГПК України та не підлягають скасуванню у частині задоволення вимог скарги ФОП Снадчука Г. А. про визнання неправомірною постанови Шевченківського ВДВС від 05.02.2021 про повернення виконавчого документа.
54. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
55. Згідно з частинами 1, 4 статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
56. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що хоча викладені у касаційній скарзі доводи не отримали підтвердження під час касаційного провадження та не спростовують висновку судів попередніх інстанцій щодо задоволення скарги ФОП Снадчука Г. А. у частині визнання неправомірною постанови Шевченківського ВДВС від 05.02.2021 про повернення виконавчого документа, однак оскаржувані ухвала та постанова підлягають зміні шляхом відмови у задоволенні решти вимог зазначеної скарги, а саме у частині скасування постанови Шевченківського ВДВС від 05.02.2021, що свідчить про необхідність часткового задоволення касаційної скарги.
Розподіл судових витрат
57. Оскільки суд касаційної інстанції не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТ М" задовольнити частково.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.04.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2021 у справі №    908/3994/14 змінити, виклавши резолютивну частину ухвали Господарського суду Запорізької області від 02.04.2021 у такій редакції:
"Скаргу Фізичної особи-підприємця Снадчука Геннадія Анатолійовича про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Запорізької області від    10.08.2015 № 908/3994/14) стягувачу задовольнити частково. 
Визнати неправомірною постанову заступника начальника Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коциняна М. О. від 05.02.2021 (ВП № 49599477) про повернення виконавчого документа (наказу господарського суду Запорізької області від    10.08.2015 № 908/3994/14) стягувачу.
У задоволенні решти вимог зазначеної скарги відмовити.
Повний текст ухвали складено та підписано 06.04.2021. 
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку, встановленому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України".
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                                     Т. Б. Дроботова

                                                                                                     Н. О. Багай