Справа № 350/1568/20 
Провадження № 22-ц/4808/1590/21 
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В. 
Суддя-доповідач Василишин Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:
               головуючої (суддя-доповідач)                Василишин Л.В.
суддів:                                        Горейко М.Д., Фединяка В.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргуОСОБА_1  на рішення Рожнятівського районного суду в складі судді Пулика М.В., ухвалене 24 вересня 2021 року в селищі Рожнятів Івано-Франківської області, в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, 
в с т а н о в и в:
У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 4 000,00 грн щомісяця починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позов обґрунтовано тим, що з 08 листопада 2018 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 . Однак спільно з відповідачем не проживають. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. ОСОБА_1 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки має високий заробіток за рахунок перевезення деревини. Посилаючись на вказані обставини просила задовольнити позов.
РішеннямРожнятівського районного суду від 24 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Виконання рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Також з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 4 000,00 грн витрат на правничу допомогу, а на користь Державної судової адміністрації України 908,00 грн судового збору.
Не погодившись з таким рішенням місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, зменшивши розмір стягуваних аліментів до 1500,00 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при визначенні розміру аліментів суд не врахував, що він є інвалідом третьої групи з дитинства, що ускладнює можливість його працевлаштуванню з достойною заробітною платою. Крім того, у нього є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого він за рішенням Рожнятівського районного суду від 11 квітня 2019 року сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. 
Також вказує, що у порушення положень статті 81 ЦПК України позивачкою не надано доказів його платоспроможності. Надані ОСОБА_2 фотоматеріали не мають до нього жодного відношення, оскільки відображені на них транспортні засоби та житловий будинок йому не належать. Не має він господарських, цивільних чи трудових відносин із ТзОВ «Свісс Кроно», що підтверджується відповіддю цього товариства, надану на виконання ухвали про витребування доказів.
Безпідставно, на думку апелянта, стягнуто з нього всю суму витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позов задоволено частково.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною, а рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Наявними у матеріалах справи копій полісів страхування транспортних засобів на ім`я ОСОБА_1 підтверджується факт користування ними. Не спростовано відповідачем і обставин щодо здійснення транспортування деревини для ФОП ОСОБА_5 . 
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд встановив, що сторони є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За змістом копії довідки про склад сім`ї та проживання від 09 липня 2020 року син проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частини перша-третя статті 181 СК України).
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив із положень сімейного законодавства щодо обов`язку обох батьків утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття та врахувавши матеріальне становище відповідача дійшов переконання про можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 3 000,00 грн щомісячно.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав правильну оцінку обставинам щодо підстав стягнення аліментів та обов`язку відповідача їх сплачувати, однак не погоджується з висновком в частині розміру таких.
Відповідно до частин першої, другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить з 1 січня - 1921 грн, з 1 липня - 2013 грн, з 1 грудня - 2100 грн.
Встановлено, що ОСОБА_1  є інвалідом ІІІ групи з дитинства. Відповідно до довідки про доходи №7220512684920216/2365 за період з 01 січня 2020 року по 31 жовтня 2020 року загальний розмір його пенсії по інвалідності становив 10 641,58 грн.
В матеріалах справи відсутні докази щодо офіційного працевлаштування відповідача.
Разом з тим, за змістом товарно-транспортних накладних про перевезення деревини автомобільним транспортом ОСОБА_1 як водій прийняв до перевезення лісоматеріали для ФОП ОСОБА_5 . 
Згідно інформації територіального сервісу центру МВС №2641 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року за ОСОБА_1 транспортні засоби у територіальних центрах не зареєстровані. 
Водночас у матеріалах справи є поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за змістом яких ОСОБА_1 застрахував транспортний засіб КамАЗ 4310, номерний знак НОМЕР_1 та причеп ТМЗ 802, номерний знак НОМЕР_2 . Строк дії договорів з 11 грудня 2019 року по 10 грудня 2020 року.
З долучених до апеляційної скарги документів з`ясовано, що рішенням Рожнятівського районного суду від 11 квітня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
За таких обставин, враховуючи майновий стан відповідача, стан його здоров`я, наявність у нього на утримання іншої дитини, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів із 3000,00 грн на 2000,00 грн, виходячи з обґрунтованості та справедливості такого розміру.
При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності з дитинства він не може влаштуватись на роботу, оскільки ним не представлено будь-яких медичних документів щодо протипоказання працювати.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За змістом положення статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частини шоста та сьома статті 141 ЦПК України). 
За приписами статті 5 Закону України «Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачка у суді першої інстанції заявила про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. На підтвердження цих вимог надано копію договору про надання правової допомоги від 16 жовтня 2020 року №36-2020, укладеного між нею та адвокатом Дяків Д.І., додаткову угоду №1 до нього, ордер про надання правової допомоги серії АТ №10005052 та квитанцію про сплату адвокату 4 000,00 грн.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1362,00 грн.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (50%), з відповідача на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а в дохід держави - 454,00 грн судового збору за подання позовної заяви. 
Зважаючи на те, що ОСОБА_2 в силу вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, понесені ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 681,00 грн підлягають компенсації за рахунок держави пропорційно розміру задоволених вимог. 
Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргуОСОБА_1  задоволити частково.
РішенняРожнятівського районного суду від 24 вересня 2021 року в частині визначення розміру аліментів та судових витрат змінити.
Стягувати з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а на користь держави - 454,00 грн судового збору за подання позовної заяви.
В решті рішення суду залишити без змін.
Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави шляхом стягнення з Державного бюджету сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 681,00 грн.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                        Л.В. Василишин 
Судді:                                                                        М.Д. Горейко 
                                                                       В.Д. Фединяк