Ухвала
 
20 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 533/467/20
провадження № 61-15354ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської Ірини Миколаївни у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГ-Інвест-2012» 
про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року.
Системою автоматизованою розподілу справ для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 відповідно до протоколу від 16 вересня 2021 року визначено колегію суддів у складі: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року визнано наведені в клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне скарження підстави неповажними. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявнику надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними іншими підставами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
У жовтні 2021 року на виконання вимог ухали суду касаційної інстанції 
від 21 вересня 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про продовження строку подання касаційної скарги, а також заява про відвід судді-доповідача Фаловської І. М.
Заява про відвід мотивована тим, що ухвалою Верховного Суду 
від 04 серпня 2021 року у справі № 533/467/20 (провадження 
№ 61-61-4310св21) у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. (головуючого), 
Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А. 
(суддя-доповідач), у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено. Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року, відкрите на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, закрито.
Отже, суддя-доповідач Фаловська І. М. не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи і підлягає відводу, оскільки висловила свою правову позицію у цій справі як суддя.
На підставі вищенаведеного, заявник вважає, що зазначені обставини викликають сумніви в неупередженості та безсторонності судді 
Фаловської І. М.
Розглядаючи заяву ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Згідно з частинамипершою-третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
За об`єктивним критерієм Верховним Судом підлягає встановленню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.
Єдиним доводом для відводу судді-доповідача Фаловської І. М. від участі 
у розгляді цієї справи ОСОБА_1 зазначено те, що у справі 
№ 533/467/20 (провадження № 61-4301св21) колегією суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, 
до складу якої входили судді: Фаловська І. М. (головуюча), Ігнатенко В. М., Карпенко С. О., Мартєв С. Ю., Стрільчук В. А. (суддя-доповідач), 04 серпня 2021 року постановлено ухвалу про закриття касаційного провадження. При цьому, 21 вересня 2021 року суддя-доповідач Фаловська І. М. постановила ухвалу у справі № 533/467/20 (провадження № 61-15354ск21), в якій визнала наведені в клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження підстави неповажними.
Оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, Верховний Суд констатує, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що суддя-доповідач Фаловська І. М. має та виявляє особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.
Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді-доповідача Фаловської І. М., отже, заявлений відвід є необґрунтованим.
Доводи заявника щодо підстав для відводу колегії суддів обґрунтовуються помилковим тлумаченням норм цивільного процесуального права.
Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.
Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Таким чином, доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді та свідчити про наявність сумнівів у її неупередженості та об`єктивності.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).
Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).
Також у своєму рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» Європейський суд з прав людини наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.
Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.
Згідно з об`єктивним критерієм потрібно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Отже, аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить, що підставами для відводу судді (колегії суддів) є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв.
За наведених обставин, враховуючи висновок про необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді-доповідачу Фаловської І. М., питання про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. згідно з частиною третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача 
Фаловської Ірини Миколаївни визнати необґрунтованою.
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача 
Фаловської Ірини Миколаївни передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя	І. М. Фаловська