УХВАЛА

30 листопада 2021 року 
Київ
справа №200/9085/20-а
провадження №К/9901/40790/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,
перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача  Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, Запорізького районного суду Запорізької області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
08 листопада 2021 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.
10 листопада 2021 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Зі скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивач у цій справі є фізичною особою і, звернувшись до суду в 2020 році, заявив дві позовні вимоги немайнового характеру.
Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 гривні.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 3363,20 гривень (200% від 840,80*2) за дві вимоги немайнового характеру.
Отже, скаржнику варто надати строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
Реквізити для сплати судового збору: 
отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; 
рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007; 
код ЄДРПОУ: 37993783; 
код класифікації доходів бюджету: 22030102; 
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); 
найменування додатку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; 
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом      _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)", номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Разом з цим необхідно зазначити, що згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 01 липня 2021 року, а касаційну скаргу до суду касаційної інстанції надіслано 08 листопада 2021 року, тобто з пропуском установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження.
Одночасно з касаційною скаргою автор заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. За змістом клопотання стверджує, що строк був пропущений з поважних причин, оскільки вперше касаційну скаргу було подано в межах строку на касаційне оскарження, однак ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2021 року касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Отримавши копію вказаної ухвали, скаржник звернувся повторно з касаційною скаргою. Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2021 року касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Отримавши копію вказаної ухвали, скаржник знову звернувся з касаційною скаргою. Натомість Верховний Суд постановив ухвалу від 22 жовтня 2021 року, якою повернув касаційну скаргу на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. 
Разом з цим, скаржник не наводить обґрунтованих підстав пропуску процесуального строку на касаційне оскарження за період з 27 жовтня 2021 року до 08 листопада 2021 року (з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 22 жовтня 2021 року про повернення касаційної скарги та її повторного подання).
У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже позивачу необхідно довести наявність об`єктивних перешкод у період з 27 жовтня 2021 року до 08 листопада 2021 року, що не дозволили подати касаційну скаргу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі, а також зазначення підстав пропуску процесуального строку на касаційне оскарження за період з 27 жовтня 2021 року до 08 листопада 2021 року та надання відповідних доказів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Визнати неповажними причини пропуску Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у справі № 200/9085/20-а.
2. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2021 року у справі № 200/9085/20-а залишити без руху.
3. Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    Н. А. Данилевич

                                                                                                    Н. В. Шевцова