ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2021 р.	Справа № 520/12809/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.06.21 по справі № 520/12809/2020
          за позовом      Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до    Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України      
          третя особа     Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 
          про визнання протиправною та скасування вимоги,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, третя особа Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:
- визнати протиправною вимогу №Ф-135686-57, яка видана 10.03.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Харківській області єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 6608,50 грн.;
- скасувати вимогу №Ф-135686-57, яка видана 10.03.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області;
- визнати протиправною вимогу №Ф-135686-57, яка видана 06.11.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Харківській області єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 9725,69 грн.;
- скасувати вимогу №Ф-135686-57, яка видана 06.11.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області.
- визнати протиправною вимогу №Ф-135686-57, яка видана 06.05.2021 Головним управлінням ДПС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Харківській області єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 8153,74 грн.;
- скасувати вимогу №Ф-135686-57, яка видана 06.05.2021 Головним управлінням ДПС у Харківській області.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваних рішень податкового органу, оскільки контролюючим органом допущено помилковості зарахування проведених позивачем сплат єдиного внеску, що зумовили виникнення заборгованості по сплаті зазначеного платежу. Також, позивачем вказано, що нарахування штрафних санкцій та боргу відбулось протиправно.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 04.06.2021 позов задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано вимогу №Ф-135686-57, яка була видана 10.03.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Харківській області єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 6608,50 грн.
Визнано протиправною та скасовано вимогу №Ф-135686-57, яка була видана 06.11.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Харківській області єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 9725,69 грн.
Визнано протиправною та скасовано вимогу №Ф-135686-57, яка була видана 06.05.2021 Головним управлінням ДПС у Харківській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Харківській області єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 8153,74 грн.
Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.03.2019 №0029595706.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області, на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, привести у відповідність інтегровану картку платника Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду у даній справі.
Стягнуто на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління ДПС у Харківській області, на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Третя особа не скористалась своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 10.06.2011 зареєстрований як фізична особа підприємець.
Зі змісту адміністративного позову встановлено, що у вересні 2020 року з матеріалів виконавчого провадження №62671475 позивачу стало відомо про наявність зобов`язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 6608,50 грн. Зазначене виконавче провадження відкрито на підставі вимоги №Ф-135686-57, яка видана 10.03.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області.
З наявної в матеріалах справи копії зазначеної вимоги встановлено, що згідно з ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів позивача повідомлено про необхідність сплати недоїмки у розмірі 6608,50 грн. (недоїмка - 2546,12 грн.; штраф 4739,44 грн.; пеня 3582,94 грн.).
17.11.2020 позивачем отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2020 №Ф-135686-57.
З наявної в матеріалах справи копії зазначеної вимоги встановлено, що згідно з ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів позивача повідомлено про необхідність сплати недоїмки у розмірі 9725,68 грн. (недоїмка 9049,48 грн., штраф 0,00 грн., пеня 676,20 грн.).
Не погодившись з оскаржуваними рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Після звернення позивача до суду з даним позовом, 18.05.2021 позивачем отримано вимогу податкового органу, яка видана 06.05.2021 за № Ф - 135686-57 про стягнення з нього на користь Головного управління ДПС у Харківській області єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 8153,74 грн.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. 
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. 
Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, є недоїмкою.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок для платників, зазначених у ст. 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до п. 1 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яку затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (надалі Інструкція №449), до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.
Згідно з п. 2 розділу VI Інструкції № 449, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Відповідно до п. 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
Судовим розглядом встановлено, що згідно реєстраційних даних автоматизованої інформаційної системи Податковий блок фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01.01.2012 зареєстрований як фізична особа-підприємець, та перебуває на обліку в Київському управлінні ГУ ДПС Харківській області. З 01.01.2012 по теперішній час перебуває на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (3 група, ставка 5 %) (КВЕД 62.01 - комп`ютерне програмування).
Зі змісту наданих представником відповідача пояснень встановлено, що 10.02.2014 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб за 2014 рік з таблицею № 2 (додаток 5) «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування». Згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів, станом на 01.01.2014 у позивача рахувалась переплата у сумі 806,93 грн., далі 20.01.2014 здійснено нарахування єдиного внеску за IV квартал 2013 року платникам, які знаходяться на спрощеній системі оподаткування у сумі 1218,67 грн. (термін сплати 20.01.2014), сплачено 425,00 грн., переплата станом на 10.02.2014 становить 13,26 грн. Позивачем 10.02.2014 самостійно нараховано єдиний внесок у сумі 4800,76 грн. (термін сплати 10.02.2014) та в подальшому порушено терміни сплати єдиного внеску. За несвоєчасну сплату єдиного внеску контролюючим органом було сформовано рішення № 0029595706 від 22.03.2019 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, загальна сума штрафної санкції та пені складала - 9762,57 грн. за період з 11.02.2014 по 20.03.2019. Зазначене рішення з розрахунком направлено рекомендованою поштою з повідомленням на адресу позивача та отримано останнім 03.04.2019.
Отже, станом на 29.02.2020 згідно інтегрованої картки платника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 рахується заборгованість у сумі 11076,56 грн. (основний платіж - 2754,18 грн., штрафна санкція - 4739,44 грн., пеня - 3582,94 грн.). Зазначена недоїмка виникла за рахунок застосування до позивача штрафних санкцій та пені відповідно до рішення від 22.03.2019 № 0029595706 по строку 11.01.2020.
У зв`язку з наявністю у позивача заборгованості Головним управлінням ДПС у Харківській області у автоматичному режимі сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному соціальному внеску від 10.03.2020 № Ф-135686-57 на загальну суму 6608,50 грн.
Відтак, матеріали справи містять копію наданої разом з відзивом на позов вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.03.2020 № Ф-135686-57, відповідно до якої згідно з ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів позивача повідомлено про необхідність сплати недоїмки у розмірі 6608,50 грн.
Тобто, як свідчать матеріали справи, нарахування єдиного внеску контролюючим органом позивачу відбулось у зв`язку з обставинами наявності у позивача недоїмки та попереднім нарахуванням штрафу та пені.
Однак, судовим розглядом встановлено, що позивача знято з реєстрації 06.11.2013 та зареєстровано за новою адресою 21.11.2013 відповідно до паспортних даних останнього.
Сума у розмірі 4800,76 грн. була двічі нарахована через зміну позивачем місця реєстрації наприкінці 2013 року.
Матеріали справи свідчать, що сплата єдиного соціального внеску здійснена позивачем, що підтверджується листом відповідача від 30.05.2017 №4781/Н/20-38-13-01-23, відповідно до змісту якого станом на 31.12.2013 в інтегрованій картці позивача як платника податку обліковувалось позитивне сальдо на кінець року в сумі 806,93 грн.
Наявною в матеріалах справи обліковою карткою платника податків 20.01.2014 підтверджується, що позивачем сплачено єдиний соціальний внесок у сумі 425,00 грн., що з урахуванням наявної переплати у загальному складає 1231,90 грн. та після списання 1218,67 грн. сума позитивного залишку склала 13,26 грн.
Зі змісту наданої позивачем до суду відповіді на відзив встановлено, що контролюючим органом знято заборгованість у зв`язку з подвійним нарахуванням сплати єдиного соціального внеску через зміну місця проживання, а саме 03.04.2015 року в сумі 2388,06 грн., 21.04.2020 року у сумі 2388,06 грн., проте штраф та пеню знято не було.
Також, судовим розглядом встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-135686-57, яка видана 06.11.2020 Головним управлінням ДПС у Харківській області про стягнення з позивача на користь Головного управління ДПС у Харківській області єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 9725,69 грн., є фактичним наслідком вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-135686-57 від 10.03.2020.
Крім того, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-135686-57, яка видана 06.05.2021 року Головним управлінням ДПС у Харківській області про стягнення з позивача на користь Головного управління ДПС у Харківській області єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 8153,74 грн., є фактичним наслідком попередніх вимог про сплату боргу (недоїмки).
В заяві про збільшення позовних вимог від 27.05.2021 позивачем вказано, що відповідачем допущено помилки під час зарахування єдиного внеску, що підтверджується наступними даними, а саме: відповідно до Інформації з єдиного кабінету платників, а саме Таблиці 2 нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування за 2013 рік зазначено що позивачем було нарахована сума єдиного внеску у сумі 4800,76 грн. за 2013 рік; відповідно до Інформації з єдиного кабінету платників, а саме Таблиці 2 нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями, які обрали спрощену систему оподаткування за 2014 рік зазначено що позивачем була нарахована сума єдиного внеску у сумі 5071,8 грн. за 2014 рік.
Як вказано позивачем, відомості з єдиного кабінету платника податків свідчать на користь того, що кожен місяць позивачем було нараховано внеску 422,65 грн.
Зі змісту наданого до суду представником відповідача відзиву на позов встановлено доводи останнього стосовно того, що 10.02.2014 позивачем до контролюючого органу подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб (звітний період 2013 рік) з таблицею №2 (додаток 5) «Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування», згідно якого позивачем самостійно нараховано єдиний внесок у сумі 4800,76 грн. термін сплати 10.02.2014.
Відповідно до поданого звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2013 рік (додаток 5 таблиці 2) в ІКП за кодом 71040000 позивачу, 10.02.2014 проведені нарахування єдиного внеску у сумі 4800,76 грн. за січень грудень 2013 року, а були проведені нарахування тільки за січень червень 2013 року.
03.04.2015 відповідач зазначає, що проведено аналіз інтегрованої картки позивача як платника податків по єдиному внеску та приведено у відповідність в частині зменшення нарахувань, в сумі 2388,06 грн. (подвійні нарахування за липень грудень 2013 року).
Крім того, у зв`язку з некоректною роботою інформаційної системи «Податковий блок» в інтегрованій картці позивача за кодом 71040000 21.04.2020 року відбулось помилкове подвійне зменшення нарахувань у сумі 2388,06 грн. (липень грудень 2013 року, які вже зменшено 03.04.2015)
Відтак, відповідачем вказано, що з огляду на зазначене, контролюючим органом 02.04.2021 проведено корегування та приведено у відповідність ІКП за кодом 71040000 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в частині збільшення нарахувань у сумі 2388,06 грн., які помилково зменшено 21.04.2020.
Додатково представником відповідача повідомлено, що згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів, станом на 01.01.2014 у позивача рахувалась переплата у сумі 806,93 грн., 20.01.2014 здійснено нарахування єдиного внеску за ІV квартал 2013 року платникам, які знаходяться на спрощеній системі оподаткування у сумі 1218,67 грн. термін сплати 20.01.2014, сплачено 425,00 грн., переплата станом на 10.02.2014 становить 13,26 грн., а повинна була становити 2388,06 грн. (4800,76 грн. 1194,03 грн. 1218,67 грн.) авансових платежів, а як вбачається в інтегрованій картці платника переплата становить лише 13,26 грн., звідки і утворилась недоїмка.
Отже, судовим розглядом встановлено, що недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску виникла внаслідок проведення помилкових нарахувань за період січень червень 2013 року, некоректної роботи інформаційної системи «Податковий блок», що призвело до помилкового подвійного зменшення нарахувань у сумі 2388,06 грн. за липень грудень 2013 року.
Відтак, з урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що винесення оскаржуваних у даній справі вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-135686-57, яка видана 10.03.2020, про стягнення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 6608,50 грн., №Ф-135686-57, яка видана 06.11.2020, про стягнення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 9725,69 грн., №Ф-135686-57, яка видана 06.05.2021, про стягнення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 8153,74 грн. є протиправним, у зв`язку з чим останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
На підставі встановлених по справі обставин, а саме, що позивачем не було допущено порушень в частині своєчасності сплати єдиного внеску, а в основу оскаржуваних рішень, зокрема, покладено і суми штрафу та пені, визначені у рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 22.03.2019 №0029595706, та враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та скасування зазначеного рішення.
Крім того, з урахуванням того, що податковим органом здійснено помилкові коригування у обліковій картці платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що належним способом захисту порушених прав останнього в спірних правовідносинах є зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області, на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, привести у відповідність інтегровану картку платника Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду у даній справі.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 по справі №520/12809/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  08.12.2021 року