ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року	Львів	Справа № 380/600/21 пров. № А/857/15391/21	
 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                  Хобор Р.Б.,
суддів                                                                       Бруновської Н.В., Матковської З.М. 
з участю секретаря судового засідання                     Омеляновської Л.В.          
                     
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року, ухвалене суддею Сасевичем О.М. у м. Львові у справі № 380/600/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про скасування термінового заборонного припису, 

                                                            В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати терміновий заборонний припис щодо кривдника серії АА № 043489 від 02.01.2020 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 043489, прийнятий 02.01.2020 року старшим ДОП Личаківського ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції Гануляком Віталієм Ігоровичем стосовно ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. 
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять жодних доказів про те, що позивач вчинив психологічне насильство щодо дружини чи дітей.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову, оскільки терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 02.01.2021 року серії АА № 043489 винесений відповідно до наказу МВС України № 654 «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника».
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 02.01.2021 року в Личаківський ВП ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення про те, що позивач вчиняє конфлікт в сім`ї. 
02.01.2021 року відповідач склав протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, у якому заявниця, ОСОБА_2 , просила вжити заходів відносно її колишнього чоловіка з метою недопущення вчинення психологічного насильства відносно неї та їх спільних доньок.
ОСОБА_2  повідомила, що позивач неодноразово за невідомих причин вчиняє конфліктні ситуації, під час яких психологічно тисне на неї та її дітей. Тому, 02.01.2021 року під час конфлікту старша донька викликала наряд поліції. В зв`язку з вищевказаним просить провести з чоловіком профілактично-роз`яснювальну роботу про недопустимість протиправної поведінки, а також вчинення психологічного насильства.
Позивач повідомив, що під час конфлікту з його сторони не було жодних погроз чи грубої нецензурної лайки. Фізичного насильства не вчиняв. Суть конфлікту пояснює тим, що спілкувався із дітьми та дружиною на підвищених тонах. Вважає, що даний конфлікт спровоковано його старшою донькою.
02.01.2021 року відповідач заповнив форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. Постраждала особа: ОСОБА_2 , кривдник: ОСОБА_1 
02.01.2021 року відповідач прийняв терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 043489 у зв`язку із скоєнням домашнього насильства. У приписі зазначено, що позивач вчинив конфлікт, який полягав у психологічному тиску відносно ОСОБА_2 та двох доньок. Застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 19 год. 00 хв. 02.01.2021 року та діє до 19 год. 00 хв. 12.01.2021 року.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року (надалі - Закон № 2229-VIII).
Пунктом 3 статті 1 Закону № 2229-VIII передбачено, що домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Водночас, у пункті 15 частини 1 статті 1 Закону № 2229-VIII, визначено, що психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
За приписами частини 1 статті 10 Закону № 2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать: виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством; здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії; анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством; взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону; звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Отже, законодавець передбачив, що формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи є психологічне насильство. В свою чергу, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
При цьому, саме на уповноважені підрозділи органів Національної поліції України покладено функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Відповідно до пункту 16 статті 1 Закону № 2229, терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний, захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення, домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Статтею 25 Закону № 2229 передбачено, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:
1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;
2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;
3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.
Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначено Порядком проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України Міністерства внутрішніх справ України 13.03.2019 року № 369/180, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2019 року № 333/33304 (далі - Порядок оцінки ризиків).
Відповідно до п. 1, 2, 3 Порядку оцінки ризиків, оцінка ризиків проводиться за факторами небезпеки/ризиків щодо вчинення домашнього насильства, передбачених у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно з додатком до цього Порядку, шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.
За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.
Фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, на які відповідає поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.
Згідно з Додатком до Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (п. 1 розділу ІІ) заповнюється Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.
Аналізуючи наведені норми, під час вирішення питання про прийняття припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).
Апеляційний суд встановив те, що матеріали справи не містять доказів стосовно того, хто є ініціатором конфлікту, який виник 02.01.2021 року, а тому неможливо достеменно стверджувати, що конфлікт вчинено саме з ініціативи позивача.
Окрім цього, Закон № 2229 чітко визначає підставу для винесення припису, де зазначено, що поліцейський повинен дійти висновку про існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи від кривдника, тому застосування термінового заборонного припису спрямоване на негайне припинення домашнього насильства або недопущення його продовження чи повторного вчинення.
В протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.01.2021 року зазначено, що фізичне насильство або погроза його застосування не застосовувалось.
Однак, при заповненні оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 02.01.2021 року відповідач відмітив варіант відповіді «так» п. 4 форми: чи кривдник коли-небудь душив постраждалу особу або передавлював їй горло, або намагався це зробити.
Відтак, апеляційний суд встановив невідповідність між матеріалами, на підставі яких відповідач прийняв терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 043489 від 02.01.2021 року.
Окрім цього, матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач будь-яким чином застосовував психологічне насильство до колишньої дружини, чи їхніх спільних дітей.
Слід зазначити, що наявність постійних конфліктних ситуацій між подружжям, не є беззаперечним доказом, що кривдником у цих відносинах виступає позивач. Дані обставини мають бути встановлені органами поліції з урахуванням отриманих пояснень від обох сторін конфлікту та підтверджуватись відповідними доказами.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що відповідач не довів правомірності прийняття термінового заборонного припису серії АА № 043489 від 02.01.2021 року.
З огляду на це, суд першої інстанції правомірно визнав протиправним та скасував терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №043489 від 02.01.2020 року .
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року в справі № 380/600/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повний текст постанови складений 13.12.2021 року