Справа № 456/2092/16-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Янко Б.Я. 
Провадження № 22-ц/811/2045/18                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н. П. Крайник 
                                     суддів: Н.О. Шеремети, Р. П. Цяцяка 
                при секретарі: К.О. Ждан
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

                                       в с т а н о в и в:

       14 липня 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , у якому просило стягнути з відповідачів на свою користь 139 633,95 доларів США.
       В обґрунтування своїх вимог позивач покликався на те, що 28 вересня 2007року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 було укладено Кредитний Договір №19/349к-07 на загальну суму 100 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 27 вересня 2027 року з процентною ставкою 11,5% річних. Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за укладеним Кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом, що є підставою для стягнення заборгованості з відповідачів в судовому порядку.
       Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства “Універсал Банк” задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 139 633,95 доларів США.
       Рішення суду оскаржила представник відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
       В апеляційній скарзі просить рішення суду змінити в частині суми, що підлягає стягненню з відповідачів в користь Банку та стягнути заборгованість за кредитом з урахуванням висновку судової економічної експертизи, про призначення якої відповідачем до суду апеляційної інстанції подано клопотання, оскільки у задоволенні такого суд першої інстанції безпідставно відмовив. На думку Відповідача лише Висновок економічної експертизи може підтвердити правильність розрахунку заборгованості за кредитом. Окрім цього Відповідач стверджує, що Позивач не мав права здійснювати розрахунок пені в іноземній валюті, оскільки це суперечить чинному законодавства та такий розрахунок здійснений поза межами строків позовної давності, встановлених ЦК України.
       22 червня 2021 року на адресу суду від АТ «Таскомбанк» надійшла заява про заміну сторони у справі, згідно якої АТ «Таскомбанк» просило замінити позивача - Акціонерне Товариство «Універсал Банк» його правонаступником Акціонерним Товариством «Таскомбанк», яке набуло статусу нового Кредитора щодо відповідачів за Кредитним договором №19/349-07к від 28.09.2007 та Договором поруки №б/н від 28.09.2007 року на підставі Договору Факторингу №НІ/11/2-Ф від 29 квітня 2021 року. До своєї Заяви АТ «Таскомбанк» долучило копії документів, які підтверджують набуття Банком вимоги до Відповідачів за Кредитним договором №19/349-07к від 28.09.2007 та Договором поруки №б/н від 28.09.2007 року.
       Ухвалою Львівського апеляційного суду 24 листопада 2021 року здійснено заміну позивача - Акціонерного Товариства «Універсал Банк» на його правонаступника - Акціонерним Товариством «Таскомбанк».
       У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 – ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скару задоволити.
       Представник АТ «Таскомбанк» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_4 ,перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід задовольнити частково з наступних мотивів.
       Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
       Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
       Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
       Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
       Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Згідно ст.1056 ЦК України кредитодавець має право відмовитися від надання позичальникові передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі у разі порушення процедури визнання позичальника банкрутом або за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальникові кредит своєчасно не буде повернений.
       Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
       Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
       Згідно статті 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення основного зобов`язання боржником.
       Відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки.
       Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає не в повному обсязі.
       Судом встановлено, що 28 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ “Універсал Банк” та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №19/349-07к. Згідно пункту 1.1. даного Кредитного договору Позивач зобов`язався надати Відповідачу грошові кошти в сумі 100 000,00 доларів США строком на 240 місяців з процентною ставкою 11,5% річних та датою погашення кредиту 27 вересня 2027 року.
       В період з 2009 по 2013 рік між Банком та Позичальником укладалися додаткові угоди до Кредитного договору, якими сторони змінювали розміри процентних ставок за Кредитним договором, графіки платежів та інші умови Кредитного договору.
       Відповідно до п.4.2. кредитного договору, для видачі кредиту Банк відкрив позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 /USD та рахунок для нарахування та сплати процентів №2208757313100002/USD.
       Факт видачі кредитних коштів ОСОБА_1 в сумі, обумовленій кредитним договором, підтверджується заявою №551 на видачу готівки від 28 вересня 2007 року, випискою про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 та не заперечується Відповідачем ОСОБА_1 .
       Відповідно до п.п. 6.1.1. кредитного договору, позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним Договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання за договором.
       Відповідно до п.4.5. кредитного договору, сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до Графіку погашення заборгованості по кредиту (Додаток №1), який є невід`ємною частиною договору.
       Крім того, позичальник зобов`язаний був сплачувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі та в порядку, встановленому п. 4.4. кредитного договору.
       Відповідно до п.10.3. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, а позичальник зобов`язаний повернути Банку суму заборгованості по кредиту, що залишилася, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані Банку у наступних випадках: 10.3.1. якщо позичальник порушує терміни платежів, що встановлені даним Договором; 10.3.2. при невиконанні позичальником передбачених договором зобов`язань по цільовому використанню кредиту; 10.3.3.якщо інформація та документи, що підлягають поданню позичальником Банку у відповідності або у зв`язку з даним договором, представлені позичальником несвоєчасно, в неповному обсязі або якщо така інформація та документи або їх частина не відповідає дійсності;10.3.4. при виникненні обставин, які викликають загрозу своєчасному погашенню заборгованості по кредиту та/або сплаті процентів; 10.3.5. невиконання позичальником зобов`язань, передбачених п.6.1.3. даного договору.
       Відповідно до п.10.4. кредитного договору, шляхом підписання даного договору сторони прийшли до згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника простроченої заборгованості по погашенню кредиту та/або по сплаті процентів за користування ним чи інших платежів строком більше 10-ти календарних днів, Банк надсилає позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочення та термін сплати. У випадку невиконання позичальником вимоги Банку в термін, встановлений у повідомленні, дата погашення кредиту, вказана у п.1.1. договору вважається такою, що настала на наступний день після дати зазначеної в повідомленні. У зазначену дату позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, проценти та інші платежі передбачені цим договором.
       Відповідно до п.9.1. Кредитного договору при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштам або встановленої в п.4.5. договору винагороди, Позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу.
       Відповідно до п.9.2. Кредитного договору у випадку невиконання зобов`язань передбачених п.п.6.1.5. - 6.1.8. даного договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 2% від суми кредиту за кожен випадок порушення.
       З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 31 жовтня 2013 року було укладено Договір поруки за умовами якого (п.1.1 Договору) поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_1 , ідентифікаційний код за ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки (ідентифікаційний номер за ДРФО) НОМЕР_3 усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли за кредитним договором №19/349-07к від 28 вересня 2008 року.
       Відповідно до п.1.3. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в тому числі кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору.
       Відповідно до п.1.4. договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.
       Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується зокрема додатковими угодами до Кредитного Договору, та не заперечується скаржником, Відповідачем ОСОБА_1 постійно допускалося прострочення, невиконання (неналежне виконання) своїх зобов`язань за Кредитним договором, а саме не погашалася заборгованість за кредитом та нарахованими процентами.
       У зв`язку із порушенням умов Кредитного договору, Позивач користуючись правом наданим йому п.п.10.3. та 10.4. Кредитного Договору та ст.1050 ЦК України пред`явив Відповідачам Вимогу про дострокове повернення заборгованості за Кредитним Договором.
       Згідно «Розрахунку заборгованості за кредитним договором №18/349-07к від 28 вересня 2007 року», який долучений Банком до позовної заяви сума заборгованості Відповідачів за Кредитним Договором становить 139 633,95 доларів США та складається з: 91 240,00 доларів США заборгованості по сумі кредиту; 4 701,47 доларів США заборгованості по простроченій сумі кредиту; 47 595,84 доларів США заборгованості за процентами; 798,11 доларів США за підвищеними процентами/пенею.
       Задовольняючи позовні вимоги Банку в повному обсязі, районний суд виходив з того, що позичальник допускав порушення виконання зобов`язань за кредитним договором, тому з нього та з поручителя, як солідарного боржника, підлягає достроково стягненню вся сума кредиту, що становить 139 633,95 доларів США. Зазначена сума повністю відповідає розрахунку, проведеному Банком у вимозі №0933/26ГО від 17 березня 2016 року, яка адресована поручителю ОСОБА_3 та згідно якої Банк вимагав здійснити негайне повернення заборгованості за кредитним договором, нарахованими процентами, та штрафними санкціями.
       Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.
       Матеріалами справи встановлено, що 03 жовтня 2014 року АТ «Універсал Банк» надіслав на адресу позичальника ОСОБА_1 вимогу від 03.10.2014 року, згідно якої вимагав від позичальника з моменту отримання вимоги негайно сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобов`язань в загальній сумі 115 829,50 доларів США, з яких: 2 012,52 прострочена заборгованість за кредитом; 89 357,32 строкова сума заборгованості за кредитом; 24 016,83 відсотки/комісія, нараховані за користування кредитними коштами; 442,83 підвищені відсотки/пеня/штраф за порушення виконання зобов`язань за Кредитним договором. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги.
       Таким чином суд приходить до висновку, що позивач припинив кредитування відповідача ОСОБА_1 ще в жовтні 2014 року, а не в березні 2016 року.
       Колегія суддів звертає увагу на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного у договорі строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, що узгоджується із правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у своїй Постанові від 28 березня 2019 року у справі №444/9519/12.
       З огляду на викладене, враховуючи пред`явлення Банком 30 жовтня 2014 року позичальнику ОСОБА_1 вимоги про повне дострокове повернення кредиту в порядку статті 1050 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що позивач змінив строк виконання зобов`язання та з того часу втратив право на нарахування процентів, штрафів та пені за кредитним договором №19/349-07к від 28.09.2007 року. Тому, нарахування процентів за користування кредитними коштами, а також пені та штрафів, які здійснені Позивачем за кредитним договором №19/349-07к від 28.09.2007 року після пред`явлення вимоги про повне дострокове повернення заборгованості є безпідставними та не підлягають до задоволення.
       Крім того, колегія суддів враховує, що після пред`явлення Банком вимоги про повне дострокове повернення заборгованості та зміни строку виконання зобов`язання, позичальником на погашення боргу було сплачено 3 170,00 доларів США, які слід відняти від суми заборгованості за кредитом, а також 442 дол. США пені нараховано поза межами річного строку.
       Також судом взято до уваги, що згідно висновку експерта №2982 судово-економічної експертизи у цивільній справі №456/2092/16 від 07 серпня 2019 року (аркуш 27 Висновку) встановлено, що розрахунок заборгованості Банку не враховує платежі здійснені Позичальником на суму 598,33 доларів США.
       З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заборгованість позичальника перед Банком складає 113001,37 дол. США, так як станом на 01.11.2014 року (03.10.2014 року + 31 день) така становила 117211,70 дол.США - 3 170,00 дол.США - 442 дол.США - 598,33 дол.США. 
       Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       З наведених мотивів, рішення суду слід скасувати. Ухвалити у справі нове рішення, яким позов ПАТ “Універсал Банк” задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно в користь ПАТ “Універсал Банк” 113001,37 дол.США заборгованості за кредитним договором №19/349-07к від 28.09.2007 року. 
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задоволити частково.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2017 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов ПАТ “Універсал Банк” задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 солідарно в користь ПАТ “Універсал Банк” 113001,37 дол. США заборгованості за кредитним договором №19/349-07к від 28.09.2007 року. 
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 30 листопада 2021 року.

Головуючий:         Н. П. Крайник 

Судді:                Н. О. Шеремета 

                                                                               Р. П. Цяцяк