П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 листопада  2021 року                                                                               місто  Київ
 
                                                                                                       справа № 761/26629/19
                                                                                  провадження №22-ц/824/12623/2021                                                                                                                  
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., 
 
сторони: 
позивач - ОСОБА_1 
відповідач -  Комунальне підприємство виконавчого органу Київради
                            (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"
 
розглянувши у  порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Максименком Костянтином Миколайовичем,
 
на  рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 9 червня 2021 року, ухвалене  у складі судді Волошина О.А.,
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" про відшкодування збитків та моральної шкоди,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
 У липні 2019 року  позивач ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" про відшкодування збитків та моральної шкоди.
Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 11 липня 2016 року співробітник відповідача ОСОБА_2 , керуючи вантажним сміттєвозом «Ford Cargo», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не забезпечив безпеку маневру, в результаті чого здійснив наїзд на гараж, розташований у м. Києві, по провул. Шишкінський, 11-Б, в якому знаходився належний позивачу автомобіль «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок цієї ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль та гараж. З метою зберігання пошкодженого автомобіля позивачем було укладено з ОСОБА_3 договір оренди приміщення № 15/07 від 15 липня 2016 року, відповідно до умов якого позивачу було передано в платне користування (щомісячна плата складала 2500,0 грн. щомісяця) приміщення гаражу № НОМЕР_3 ГК «Гірський», в якому він зберігав пошкоджений автомобіль. Строк оренди становив період з 15 липня 2016 року по 30 квітня 2019 року та загальна сума витрат склала 88 390 грн. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/26164/16-п від 18 січня 2017 року встановлено порушення водієм ОСОБА_2 п. 10.9 ПДР України та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Внаслідок пошкодження майна (автомобіля та гаражу), йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 100 000 грн., внаслідок перенесених ним страждань та змін у звичному житті.
Оскільки в досудовому порядку відповідач відмовляється відшкодувати заподіяні збитки та моральну шкоду, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. Просив стягнути з відповідача на свою користь 88390 грн. витрат, пов`язаних з зберіганням пошкодженого транспортного засобу та у відшкодування моральної шкоди  100 000 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 9 червня 2021 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" про відшкодування збитків та моральної шкоди.
Стягнуто з КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на користь  ОСОБА_1 витрати пов`язані із зберіганням пошкодженого транспортного засобу в розмірі 12500 грн.,моральну шкоду  в розмірі 30 000 грн.
Стягнуто з КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на користь   держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Максименко К.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити  рішення суду першої інстанції в частині визначення суми витрат, пов`язаних із зберіганням пошкодженого транспортного засобу, та задовольнити позовні вимоги в цій частині в повному обсязі, стягнувши   з відповідача на користь позивача 88 390 грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін.    
В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 у справі №761/583/17, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року та постановою Верховного Суду від 14 березня 2019 року, з КП "Київкомунсервіс" на користь ОСОБА_1 стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 1 086 704,88 грн. за зруйнований гараж та пошкоджений автомобіль.
У зв`язку з руйнуванням гаражу та з метою зберігання пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_3 договір оренди приміщення № 15/07 від 15 липня 2016 року, відповідно до умов якого було передано в платне користування приміщення гаражу № НОМЕР_3 в Гаражному кооперативі "Гірський", де зберігався пошкоджений автомобіль з 15 липня 2016 року по 30 квітня 2019 року. Щомісячна орендна плата становила 2500 грн. та загальна сума витрат склала 88390 грн.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 відновив пошкоджений гараж та мав можливість використовувати його для зберігання пошкодженого транспортного засобу. Тому судом було вирішено стягнути відповідні витрати лише за період з 15 липня 2016 року по 14 грудня 2016 року у розмірі 12500 грн.
На переконання ОСОБА_1 суд дійшов до невірного висновку через порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неподання ним доказів з поважних причин.
КП "Київкомунсервіс" не було подано відзиву, в якому б воно заперечувало проти позову з підстав того, що з 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 мав можливість використовувати гараж для зберігання пошкодженого транспортного засобу.
ОСОБА_1 не повинен доводити зворотне, не подавав ні відповіді на відзив, ні інших доказів на спростування таких тверджень, оскільки щодо встановлення відповідної обставини не існувала спору. Суд не ставив даного питання на обговорення під час розгляду справи та не пропонував ОСОБА_1 надати відповідні докази.
У зв`язку з пошкодженням автомобіля марки «Mercedes Benz GL 450», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 був вимушений придбати автомобіль JeepGrand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_4 . Автомобіль було вперше поставлено на реєстрацію 21 липня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .
Тому після відновлення гаражу, у ньому зберігався новий автомобіль позивача. Незважаючи на це, висновок суду про те, що з 14 грудня 2016 року ОСОБА_1 мав можливість використовувати гараж для зберігання пошкодженого транспортного засобу не підтверджується жодними доказами та суперечить вимогам закону.
Позивач має гарантоване право самостійно вирішувати для якої мети йому використовувати свій гараж після відновлення та де зберігати пошкоджений автомобіль.
Позивач ОСОБА_1 прийняв рішення зберігати в гаражі новий автомобіль JeepGrand Cherokee, хоча мав законне право використовувати його в будь-яких інших цілях, або й не використовувати взагалі.
Метою відновлення гаражу, яке ОСОБА_1 здійснив за власні кошти в сумі                     174765 грн., оскільки КП "Київкомунсервіс" протиправно не виплачувало відшкодування, було використання його саме для зберігання нового автомобіля, а не пошкодженого. Даний факт є очевидним. Крім того, зберігання на території свого домоволодіння пошкодженого автомобіля лише б завдавало  позивачу ОСОБА_1 додаткових душевних страждань від щоденного споглядання на знівечений автомобіль та від нераціонального використання гаражу.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 9 серпня 2021 року  відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині суми відшкодування моральної шкоди не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що 11 липня 2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за наступних обставин, співробітник відповідача - ОСОБА_2 , керуючи вантажним сміттєвозом «Ford Cargo», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не забезпечив безпеку маневру, в результаті чого здійснив наїзд на гараж, розташований у м. Києві, по провул. Шишкінський, 11-Б, в якому знаходився належний позивачу автомобіль «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. НОМЕР_2 .
Внаслідок цієї ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль та гараж.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/26164/16-п від 18 січня 2017р. встановлено порушення водієм ОСОБА_2 п. 10.9 ПДР України та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року по цивільній справі № 761/583/17, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Галаксі», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 1086704,88 грн. (911939,88 грн. - розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу + 174765,0 грн. - вартість робіт з відновлення зруйнованого гаражу) та судовий збір у розмірі 6890,0 грн.
16 квітня 2019 року відповідачем було виконано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року по цивільній справі № 761/583/17.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2019р. по цивільній справі № 761/583/17, яке набрало законної сили, заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» - задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 передати автомобіль «Mercedes Benz», модель «GL 450», д.н.з. НОМЕР_2 , Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» після відшкодування збитків, завданих ОСОБА_1 .
Також встановлено, що 15 липня 2016 року, з метою зберігання пошкодженого автомобіля позивачем було укладено з ОСОБА_3 договір оренди, відповідно до якого позивачу було передано в платне користування (щомісячна плата складала 2500 грн. щомісяця) приміщення гаражу № НОМЕР_3 ГК «Гірський», в якому він зберігав пошкоджений автомобіль. Строк оренди становив з 15 липня 2016 року по 30 квітня 2019 року.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 17 липня 2018 року встановлено, що станом на 14 грудня 2016 року позивачем ОСОБА_1 за власні кошти здійснено відновлення пошкодженого належного йому гаражу, і проведено відповідні розрахунки з підрядником. 
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що  позивач ОСОБА_1 в період з 15 липня 2016 року  по 14 грудня 2016 року поніс витрати у зв`язку з орендою гаражу в ГК "Гірський" для забезпечення зберігання пошкодженого транспортного засобу в розмірі 12 500 грн., які має відшкодувати відповідач. Разом з тим, суд обмежився періодом часу з дня укладення договору оренди приміщення (гаражу), тобто з 15 липня 2016 року, по час, коли позивач відновив належний йому гараж, тобто до 14 грудня 2016 року, зазначивши, що позивач саме з цього часу мав можливість користуватися належним йому гаражем. Суд не встановив, що ОСОБА_1 не міг користуватися належним йому гаражем після його відновлення та зберігати у ньому пошкоджений транспортний засіб, як і не встановив того, що  позивач використовував відновлений гараж з 14 грудня 2016 року для зберігання іншого транспортного засобу.    
Колегія суддів в цій частині погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Положеннями ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Встановивши, що ОСОБА_1 поніс витрати на зберігання пошкодженого транспортного засобу  «Mercedes-Benz GL 450» у зв`язку з орендою приміщення гаража в ГК "Гірський" в період з часу укладення договору оренди до часу відновлення гаража, який був пошкоджений в результаті ДТП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такі витрати повинен відшкодувати відповідач.
Доводи  апеляційної скарги в тій частині, що позивач після відновлення власного гаражу, продовжував нести витрати пов`язані з орендою чужого гаражу для зберігання пошкодженого автомобіля,і такі витати має відшкодувати йому відповідач, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Доказів на підтвердження неможливості користування позивачем відновленим гаражем та неможливості  зберігання у ньому пошкодженого транспортного засобу, пряля його відновлення у грудні 2016 року  позивач  у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надав.
Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
 Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_4 , яка додана до апеляційної скарги,  не прийнята судом апеляційної інстанції, оскільки суд не знайшов законних підстав для  прийняття і дослідження наданих позивачем нових доказів  на стадії апеляційного провадження. При цьому врахував, що позивачем не було наведено обставин, які дають підстави прийняти нові докази на стадії апеляційного розгляду, а також не обґрунтовано неможливість їх подання у встановлений законом процесуальний строк суду першої інстанції. 
Таким чином, висновок суду про відсутність підстав для стягнення орендної плати за період  з 15 грудня 2016 року по 30 квітня 2019 року з відповідача є правильним.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції, переоцінки доказів, яким судом першої інстанції було надано належної оцінки, і не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.
Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, 
суд,-
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Максименком Костянтином Миколайовичем, залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 9 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 
Суддя-доповідач:                                                                  О.І. Шкоріна 

Судді:                                                                                   Л.Д. Поливач

                                                                                              А.М. Стрижеус