УХВАЛА

11 листопада 2021 року 
Київ
справа №640/5182/20
адміністративне провадження №К/9901/16112/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., провівши підготовчі дії до касаційного розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-сервіс» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи "Миколайовича, треті особи без самостійних вимог - Державне підприємство «Сетам», Філія у місті Києві та Київській області Державного підприємства «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос», про визнання протиправними дій, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2020 року відкрито касаційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 березня 2020 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі за вказаним позовом.
Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує:
- письмово заявлені клопотання учасників справи;
- питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції.
Під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що скаржник і позивач заявили клопотання про розгляд цієї справи за їхньої участі.
Відповідач та інші треті особи клопотань про розгляд справи за їхньої участі не заявили. 
Крім цього, скаржник подав клопотання про долучення доказів до справи, у якому просить поновити процесуальний строк для подання доказів, прийняти і долучити їх до справи. 
Розглянувши заявлені клопотання учасників справи, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їхнього задоволення з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Ekbatani проти Швеціїї" зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності" при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури у цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.
Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 345 КАС України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі перегляду ухвал судів першої та апеляційної інстанцій.
Враховуючи наявність клопотань скаржника і позивача про розгляд справи за їхньої участі, відсутність таких клопотань від інших учасників справи, враховуючи приписи пункту 3 частини першої статті 345 КАС України, а також відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами без виклику сторін.
Стосовно клопотання скаржника про долучення доказів до справи Суд звертає увагу на таке.
Приписами частини другої статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Отже, Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої й апеляційної інстанції, що виключає можливість вирішення процесуального питання про долучення доказів до матеріалів справи на стадії касаційного перегляду, оскільки суд касаційної інстанції нових доказів не досліджує і фактичних обставин не встановлює.
З огляду на це у задоволенні клопотання скаржника про долучення доказів до справи належить відмовити.
У порядку, встановленому статтею 340 КАС України, суддею-доповідачем проведені необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду.
Керуючись статтями 340, 345 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Столиця-сервіс» про розгляд справи за їхньої участі.
Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про долучення доказів до справи.
Підготовчі дії у справі закінчити.
Справу призначити до розгляду в порядку письмового провадження, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не може бути оскаржена.

……………………………..
Н.М.          Мартинюк,
Суддя          Верховного Суду