Справа № 450/3315/21                                Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський  В.Є. 
Провадження № 33/811/1489/21                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пащука Артема Ігоровича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 30 липня 2021 року о 10 год 50 хв на 1 км + 700 м автодороги Н-13 «Львів - Самбір - Ужгород», керував автомобілем марки «Рено» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер Алкотест». Результат тесту № 1021 позитивний і становить 2,08 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з даною постановою захисник-адвокат Пащук А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року, скасувати зазначену постанову, винести нову, якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, що підлягає скасуванню, враховуючи наступні обставини.
Вказує на те, що в протоколі не зазначено пристрій на який було зафіксовано події адміністративного правопорушення, відтак такий не відповідає вимогам чинного законодавства.
Зазначає, що працівники поліції не роз`яснили прав та обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки такі вголос не роз`яснювалися.
Наголошує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Щодо строку на апеляційне оскарження, покликається на те, що оскаржувану постанову суду першої інстанції через пошту не отримував, при цьому він не був присутній при винесенні даної постанови та йому не було відомо про час та місце розгляду справи. Кінцевий термін на апеляційне оскарження припадає на 02.10.2021, а це вихідний день субота, першим робочим днем є 04.10.2021, відтак вважає що такий пропущений з поважних причин.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисник - адвокат Пащук Артем Ігорович будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились. Натомість, захисником - адвокатом Пащуком Артемом Ігоровичом було подано заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу у їх відсутності.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273552 від 30 липня 2021 року (а.с.2); копіями протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273553, від 30 липня 2021 року, серії ААБ № 273551 від 30 липня 2021 року (а.с.3,4); роздруківкою приладу "Драгер", результат тесту № 1021 згідно якого виявлено 2,08 ‰ (а.с.1); відеозаписом з місця події (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно з яким огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння шкірного покриву обличчя. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 2,08 ‰ (а.с.6); письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.8); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 159243 від 30 липня 2021 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.10).
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння шкірного покриву обличчя. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний, 2,08 ‰ (а.с.6), який було підписано ОСОБА_1 , що підтверджує згоду з результатом даного огляду.
Огляд ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820».
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 , вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених доказів, яким суддя місцевого суду дав належну правову оцінку з точки зору допустимості, достовірності й достатності.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273552 від 30.07.2021 (а.с.2) складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджують подію і обставини правопорушення. Крім цього, дані зазначеного протоколу узгоджуються з іншими доказами у справі. Отже, такий є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 273552 від 30.07.2021 ОСОБА_1 ознайомився, йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що свідчить його підпис, проставлений у відповідних графах. Таким чином покликання апелянта про те, що ОСОБА_1 не ознайомлено з його правами та обов`язками є безпідставними.
Крім того, як вбачається з відеозапису події (файл 01163@2021073015455910 час 12:46:18), патрульний поліції зачитує ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та повідомляє суть вчиненого ним правопорушення. Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не зазначив, зокрема і щодо не роз`яснення йому прав, визначених положеннями КУпАП. 
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Посилання захисника на відсутність відомостей про технічний пристрій, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що дотримано в повному обсязі як працівниками поліції, так і судом.
Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.                        Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.                                                        Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.                                                                                                        З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.        
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Поновити захиснику Пащуку Артему Ігоровичу строк апеляційного оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року.
Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  - адвоката Пащука Артема Ігоровича - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           Романюк М.Ф.