ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/7110/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Волкової К.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року 
у справі №160/7110/21 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Військової частини НОМЕР_1  Військової частини НОМЕР_2                     
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до   Військової частини НОМЕР_1 ,   Військової частини НОМЕР_2   в якому просив : 
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (Код НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 року № 704 та норми приміток Додатків 1-14 до неї;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) провести перерахунок всіх проведених виплат (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі вихідної допомоги при звільненні) грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 25.06.2021 року ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, з врахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (Код НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) виплатити ОСОБА_1  суми проведених виплат (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі вихідної допомоги при звільненні) грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 25.06.2021 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, з врахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) здійснити нарахування компенсації втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 25.06.2021 року однією сумою;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (Код НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) здійснити виплату компенсації втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 25.06.2021 року однією сумою;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Код НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) здійснити нарахування ОСОБА_1  середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку по цій справі однією сумою;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (Код НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) здійснити виплату ОСОБА_1  середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку по цій справі однією сумою;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (Код НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) скласти та подати нову довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (Код НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ) скласти та подати новий грошовий атестат для обчислення пенсії ОСОБА_1 .
Позивач зазначає, що приписи п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII є нечіткими і не визначають прямої заборони застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини при обчисленні складових грошового забезпечення. Крім того, зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним і скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам», яким були внесені зміни до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 в частині застосування при визначенні посадових окладів та окладів за військовими званнями військовослужбовців прожиткового мінімуму замість мінімальної заробітної плати.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 р. у справі № 160/7110/21 адміністративний позов ОСОБА_1  до  Військової частини НОМЕР_1  Військової частини НОМЕР_2   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. 
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) провести перерахунок всіх проведених виплат (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі вихідної допомоги при звільненні) грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 25.06.2021 року ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 з врахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 (Код НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) виплатити ОСОБА_1 всі проведені виплати (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, в тому числі вихідної допомоги при звільненні) грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 25.06.2021 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 з врахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 до 25.06.2020. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2020 № 121 позивача з 25.06.2020 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а також направлено для зарахування на військовий облік до Новомосковського ОМТЦК та СП Дніпропетровської області. 02.04.2021 позивач  звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з заявою, в якій просив провести обчислення, перерахунок та виплату повного грошового забезпечення за заявою з 29.01.2020, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року в 2020 р. - 2102 грн. та здійснити внесення змін до грошового атестату, та довідки про розміри додаткових видів грошового забезпечення. Відмова відповідача у здійсненні перерахунку обумовила звернення до суду.
Не погодившись з рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_1  подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 р. у справі № 160/7110/21, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що   обрахування складових грошового забезпечення  проведено відповідно до п. 4 постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» згідно якого розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 01.01.2018 на відповідний тарифний коефіцієнт. Прийняття рішення щодо встановлення іншого розміру посадового окладу, окладу за військове звання та надання інших довідок про нараховане грошове забезпечення виходить за межі повноважень військової частини НОМЕР_1 .
Розгляд справи призначено судом апеляційної інстанції   у відкритому судовому засіданні, за участю представників сторін, однак сторони своїм процесуальним правом на участь у  розгляді справи не скористались,   що у відповідності до ст. 311 КАС України  надало можливість судовій колегії  здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_1 звільнено наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 02.06.2020 №220 у запас, відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) з правом носіння військової форми одягу, вважати що справи та посаду здав. 
З 25.06.2020  позивача виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Новомосковського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.06.2020 №121, під час звільнення позивачу призначено до виплати:
- виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 35% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% до посадового окладу з 01.06. по 25.06.2020;
- щорічна основна відпустка за 2020 рік не надавалась, грошову допомогу для оздоровлення отримав;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 та пункту 6 наказу Міністра оборони України від 18.02.2020 №45, за 2020 отримав;
- виплатити грошову компенсацію замість речового майна на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2020№591 в сумі 112860,41 грн.;
- виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до розділу ХХХІІ пункту І Порядку виплатити грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 за 26 календарні роки.
02.04.2021 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з заявою, в якій просив провести обчислення та виплату повного грошового забезпечення позивача за заявою з 29.01.2020 виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020. Також, просив здійснити внесення змін до грошового атестату та довідки про розміри додаткових видів грошового забезпечення при звільненні.
Листом за вих. №1314/22/668 від 22.04.2021 в/ч НОМЕР_1 повідомила, зокрема, щодо встановлення іншого розміру посадового окладу, окладу за військове звання та надання довідки про нараховане грошове забезпечення передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», що обрахування складових грошового забезпечення   проведено відповідно до п. 4 постанови Кабінету міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» згідно якого розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 01.01.2018 на відповідний тарифний коефіцієнт. Прийняття рішення щодо встановлення іншого розміру посадового окладу, окладу за військове звання та надання інших довідок про нараховане грошове забезпечення виходить за межі повноважень військової частини НОМЕР_1 . Стосовно середнього заробітку зазначено, що при звільненні позивачу нараховано грошову компенсацію в замін вартості предметів обмундирування у сумі 112860,41 грн. Грошові кошти перераховані (з відрахуванням 1,5% -1692,91 грн.). Позивачу на особистий картковий рахунок у сумі 111167,50 грн. (платіжне доручення від 28.07.2020 №876). Крім того, відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 зазначено, що вид компенсації як компенсація середнього заробітку передбачена Кодексом законів про працю України норми якого до військовослужбовців не застосовуються.
Не погодившись з такою позицією відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Суд першої інстанції, враховуючи суть та зміст звернення позивача до відповідача, обґрунтовано виходив із відсутності у позивача права на обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням із використанням такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата.
Розмір грошового забезпечення військовослужбовців, зокрема, визначався постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі за текстом - постанова Кабінету Міністрів України №704), згідно з п.4 якої у первісній редакції було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Постанова Кабінету Міністрів України №704 набрала чинності з 01.03.2018.
На момент набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №704 п.4 цього нормативно-правового акту був викладений у редакції згідно з п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".
Пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 втратив чинність у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18.
Тобто, з 29.01.2020, враховуючи дату ухвалення цього судового рішення, була відновлена дія п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704 у первісній редакції, котра запроваджувала у якості однієї із величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати.
У той же час, 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».
За змістом пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-УІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.
Таким чином, за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат,      застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати неможливо.
Під час розв`язання колізії між нормами п.3 розділу II Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII та п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704 у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №103 (після скасування таких змін у судовому порядку) перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.
Оскільки норма п.3 розділу II Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за приписи п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704, то відсутні правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.
Подібні правові висновки щодо розв`язання колізії норм права (п.3 розділу II Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII та п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704), зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11.12.2019 (справа №240/4946/18).
Таким чином, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 704, в редакції і після скасування п.6 постанови Кабінету Міністрів України №103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для застосування з 29.01.2020 при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата, оскільки зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не узгоджуються з пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1774-VIII.
Фактично суть спору у цій справі полягає у тому, який саме прожитковий мінімум (станом на 01.01.2018 або станом на 01.01.2020) підлягає застосуванню для розрахунку розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням.
Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 у редакції, що була чинною до 24 лютого 2018 року, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 також містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).
З 24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, з 24 лютого 2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме - замість «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)» передбачено використання «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та нечинним п. 6 Постанови № 103, яким п. 4 Постанови № 704 викладений у новій редакції.
Таким чином, у зв`язку з ухваленням судового рішення від 29 січня 2020 року відновлено дію п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №704 у редакції, яка передбачає використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).
Отже, з огляду на відсутність правових підстав для застосування такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата та приймаючи до уваги відновлення дії положень постанови Кабінету Міністрів України №704, які діяли до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №103, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність правових підстав для перерахунку позивачеві складових грошового забезпечення шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2020 року.
З огляду на вищевикладене колегія суддів  погоджується з  висновком суду першої інстанції , що  обрахунок  грошового забезпечення позивача    мав проводитись  шляхом множення  розміру  прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом  на 1 січня календарного року у відповідності до  Закону України « Про Державний  бюджет України на 2020 рік» , а не на 01.01.2018 року.    
Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції. З урахуванням того, що апеляційна скарга  військової частини НОМЕР_1 фактично охоплює лише  аргументацію суду першої інстанції щодо обрахунку грошового забезпечення позивача, а останній  з апеляційною скаргою на рішення суду про  часткове задоволення позовних вимог, не звертався, судова колегія  не надає оцінку  доводам суду першої інстанції щодо частини вимог, в задоволенні яких судом відмовлено. 
З огляду на вищевикладене, передбачені ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  09 липня 2021 р. у справі № 160/7110/21 - залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  09 липня 2021 р. у справі № 160/7110/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст. ст. 328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко