УХВАЛА

17 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/19650/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кондратової І.Д.,
розглянувши касаційну скаргу  Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Привалов А.І.)
від 18.03.2021

додаткове рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Привалов А.І.)
від 08.04.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий -  Тищенко О.В., судді - Станік С.Р., Куксов В.В.)
від 28.09.2021

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена технологія"
до Державного підприємства "Гарантований покупець"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1) Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго",
2) Кабінет Міністрів України
про стягнення 2 041 302,82 грн,

ВСТАНОВИВ: 

1.          ТОВ "Зелена технологія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ДП "Гарантований покупець" про стягнення 2 041 302,82 грн.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань у період лютий-вересень 2020 року за договором №10793/01 від 19.11.2014 (з урахуванням Додаткової угоди № 211/01 від 30.06.2019), у зв`язку з чим позивачем нараховані інфляційні втрати в сумі 162 247,79 грн, 3% річних - 153 531,88 грн, пеня - 617 794,50 грн та штраф у сумі 1 107 728,65 грн.

3.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021, позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача пеню в сумі 617 794,50 грн, штраф у сумі 1 107 728,65 грн, 3% річних в сумі 153 531,88 грн, інфляційні втрати в сумі 162 247,79 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 30 619,55 грн.

4.          Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021, заяву ТОВ "Зелена технологія" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 8 450,00 грн витрат на правничу допомогу. В іншій частині вимог відмовлено.

5.          01.10.2021 відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

6.          Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

7.          Згідно з пунктом 5 частини 2  статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

8.          Так, відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

9.          Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

10.          ДП "Гарантований покупець" у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження судових рішень визначає пункт 2 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 12.05.2021 у справі № 910/11830/20 щодо застосування статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії".

11.          У разі оскарження судових рішень на підставі пункту 2 частини 2  статті 287 ГПК України скаржник має вмотивовано обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права саме  у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

12.          Натомість зазначення цієї підстави касаційного оскарження судових рішень зводиться лише до цитування вказаної норми, скаржник не навів належного та змістовного обґрунтування мотивів відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.05.2021 у справі № 910/11830/20, як і не зазначив формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування зазначеної норми права, з яким не погоджується скаржник.

13.          Також в обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, а саме статей 33, 62 Закону України "Про ринок електричної енергії", статей 526, 530, 551, 614 ЦК України та 174, 193, 196, 218, 233 ГК України, пункту 4 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020 № 810-ІХ, пункту 10.4 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженої постановою НКРЕКП № 641 від 29.04.2019, і відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування цих норм права у подібних правовідносинах, що є підставою касаційного оскарження передбаченою пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

14.          Зі змісту пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України вбачається, що ця норма спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

15.          У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору.

16.          У касаційній скарзі ДП "Гарантований покупець" викладає обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень, водночас належного та змістовного обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник не навів, оскільки формулювання його доводів не дають суду однозначно зрозуміти який саме висновок відсутній у подібних правовідносинах, в чому полягає необхідність та значення відповідного висновку для спірних правовідносин.

17.          Відповідно до частини 5 статті 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

18.          З огляду на те, що додаткове судове рішення як похідне від первісного судового акта є його невід`ємною складовою, і інший порядок оскарження додаткового судового рішення ГПК України не визначений, касаційне оскарження додаткового рішення здійснюється за правилами, встановленими цим Кодексом для основного рішення.

19.          Водночас скаржник, оскаржуючи додаткове рішення та постанову судів попередніх інстанцій, не зазначає, які саме норми права неправильно застосовані та/або порушені судами першої та апеляційної інстанцій та не визначає жодної з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною 2 статті 287 ГПК України та відповідного правового обґрунтування.

20.          Отже, наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

21.          Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

22.          Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

23.          Згідно з частиною 1 статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1   січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

24.          Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

25.          Відповідно до вимог касаційної скарги, заявник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 61 239,08 грн (1,5% від 2 041 302,82 грн * 200%).

26.          У касаційній скарзі скаржник просив відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги   до ухвалення Верховним Судом рішення у цій справі, у зв`язку із незадовільним фінансовим станом ДП "Гарантований покупець".

27.          Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.

28.          Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

29.          Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір"  не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

30.          З огляду на те, що предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, доводи касаційної скарги про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору відхиляються.

31.          Оскільки до касаційної скарги не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, і у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, касаційна скарга відповідно до статті 174, частини 2 статті 292 ГПК України також залишається без руху для надання скаржнику строку на усунення встановлених недоліків.

32.          Згідно з частиною 2 статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

33.          Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пункту 5 частини 2, пункту 2 частини 4 статті 290, частини 2 статті 292 ГПК  України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 у справі № 910/19650/20 до ухвалення постанови Верховним Судом.

2.          Касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 залишити без руху.

3.          Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом: 

-          привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 12, 16, 19 цієї ухвали;

-          уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання;

-          сплатити судовий збір у розмірі 61 239,08 грн та подати документ, що підтверджує його сплату.

5. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                 І. Кондратова