Єдиний унікальний номер 235/5072/21 
Номер провадження 22-ц/804/2408/21        

П О С Т А Н О В А
Іменем  У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді-доповідача      Никифоряка Л.П.
Суддів             Гапонова А.В., Кішкіної І.В.,
за участі секретаря судового засідання    Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут  справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Асоціації Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Шахтарський» про застосування судового примусу, відшкодування шкоди і визнання незаконними дій, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2021 року (головуючий у 1 інстанції Величко О.В.), – 
В С Т А Н О В И В:

16 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Асоціації Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Шахтарський» - ОСББ в якому виклав вимогу визнати дії і бездіяльність відповідача зроблені у цивільних справах як стороною цивільного процесу щодо іншої сторони ОСОБА_1 такими, що поєднанні з обманом і фальшуванням, в результаті чого спричинена матеріальна шкода.
Інша вимога позивача зводилась до перегляду з урахуванням нових обставин судових рішень у справі 235/6300/20 в частині визначення суми 1 200,00грн за правову допомогу та у справі 235/8094/19 в частині суми 204,80грн щомісячного платежу і судового збору в сумі 1 921,00грн за виконавчим листом ВП №62458445.
Також позивач вимагав зобов`язати відповідача сплатити на його користь 22 762,03грн з урахуванням 1 531,17грн, які необхідно відрахувати із загальної суми. 

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі, з тих підстав, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили не здійснюється в  порядку окремого позовного провадження.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 виклав вимогу про скасування ухвали суду, вимагав об`єднати провадження у справах № 200/4545/21 та № 235/5072/21 і передати справу в Приморський районний суд м. Маріуполь та зобов`язати суд першої інстанції відкрити адміністративне провадження. 
В обґрунтування скарги посилався на порушення судом норм процесуального права та зазначив, що суд при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження не врахував що права позивача досі порушені, оскільки ОСББ не виконує рішень суду, які набрали законної сили. 

На час перегляду справи судом апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, за відсутності сторін повідомлених про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

За приписами частини 1 статті 4 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у випадках визначених частиною 1 статті 186 ЦПК України, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
  
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із предмету доказування що визначений позивачем, який в позовній заяві вимагав визнати дії сторони цивільного процесу здійснені в інших цивільних справах такими, що поєднанні з обманом і фальшуванням, переглянути їх з урахуванням нових обставин та керуючись наведеними обставинами вимагав зобов`язати відповідача сплатити на користь позивача певні суми.

Як вбачається із заяви та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій предметом та підставою позову, які стали предметом оскарження в суді апеляційної інстанції, є вимоги які були розглянуті у зазначених вище провадженнях, в яких є рішення які вже набрали законної сили.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить  обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення ...".
  
Стаття 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства проголошує  справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

ОСОБА_1 беззаперечно мав можливість для звернення до суду за захистом порушеного права, однак право на доступ до суду не є абсолютним, воно може підлягати законним обмеженням, внаслідок дії закону, зокрема норм процесуального права. 

У розумінні норм процесуального права України особа визначивши свої права, реалізує їх за своїм розсудом та розпорядження своїми правами являється одним із основоположних принципів судочинства, однак судовому захисту в порядку цивільного судочинства підлягають тільки справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства / абзац 1 частини 1 статті 19 ЦПК України/.  

За обставинами справи заявник ОСОБА_1 порушення свого права пов`язував із діями відповідача, як сторони цивільного процесу в інших справах, за результатами розгляду яких рішення набрали законної сили та обґрунтовані висновки суду першої інстанції що такі вимоги не можуть бути предметом окремого позовного провадження та не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також в апеляційній скарзі заявлено вимоги які взагалі не були зазначені в позовній заяві ОСОБА_1 як предмет спору щодо об`єднання провадження у справах № 200/4545/21 та № 235/5072/21, передачі справи в Приморський районний суд м. Маріуполь та зобов`язання суду першої інстанції відкрити адміністративне провадження, з приводу яких суд першої інстанції не робив жодних правових висновків та які не можуть предметом перевірки в апеляційному порядку.

З огляду на встановлені обставини, згідно положень статті 375 ЦПК України відсутні підстави для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 липня 2021 року залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2021 року.

Судді: