ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/6228/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:	 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 07.07.2021р. у справі №160/6228/21	
за  позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про:	Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області  визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку  	

ВСТАНОВИВ:

           20.04.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі – ГУ НП в Дніпропетровській  області)  про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку/ а.с. 1-20 том 1/.
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у адміністративній справі №160/6228/21 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 125-126 том 1/.
          Позивач посилаючись у адміністративному позові, з урахуванням уточненого адміністративного позову /а.с. 134-151 том 1/ на те, що він з 28.03.2005р. перебував на службі в органах внутрішніх справ України,  з 07.11.2015р. його прийнято до лав Національної поліції України та з 01.02.2021р. він проходив службу на посаді начальника відділення поліції №8 Дніпровського районного управління поліції (далі - відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП). 05.04.2021р. наказом відповідача №158о/с його було звільнено із займаної посади начальника відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП на підставі п.6 ч. 1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), який видано відповідно до наказу відповідача  №427к від 19.03.2021р. щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади та наказу №427 від 19.03.2021р. про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.  Позивач вважає такі накази відповідача необґрунтованими та безпідставними, та не погоджується із своїм звільненням з посади та з служби в поліції посилаючись на те, що у період з січня   по квітень 2021р. він був тимчасово звільнений від виконання своїх службових обов`язків   за посадою начальника  відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП через перебування його у відрядженні у м. Києві, через перебування у щорічній відпустці, через проходження стаціонарного та амбулаторного лікування, при цьому відносно нього не призначалось та не проводилось жодного службового розслідування, а також і не пропонувалося надати жодних письмових пояснень, а притягнення його до дисциплінарної відповідальності у межах призначеного службового розслідування щодо подій скоєння   кримінального правопорушення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та капітаном поліції ОСОБА_3 (які є його підлеглими) за ч.3 ст.368, ч.1 ст.365-3 КК України (отримання неправомірної вигоди) суперечить вимогам Дисциплінарного статуту, оскільки позивачеві у межах наведеного кримінального провадження підозра у встановленому законом порядку не вручалася. Позивач  вважає, що на час вищезазначених   подій, які мали місце на почату лютого 2021р., стосовно яких було призначено вищенаведене службове розслідування і на момент пред`явлення підозри вищезазначеним підлеглим позивача, він не перебував на службі і не міг контролювати та нести відповідальність за цих підлеглих, так як перебував у відрядженні, у відпустці та на стаціонарному і амбулаторному лікуванні, і наказом відповідача №17 о/с від 25.01.2021р. його  було тимчасово звільнено від виконання службових обов`язків за займаною посадою. Позивач вважає, що дисциплінарне стягнення не може бути застосовано до особи, стосовно якої не призначалося та не проводилося службове розслідування, тому не призначення та не проведення відповідачем щодо нього службового розслідування обмежило реалізацію ним права на захист, позбавило можливості надання письмових пояснень та доказів правомірності   його дій, а тому вважає, що звільнення його з посади із органів поліції саме через притягнення до дисциплінарної відповідальності всупереч вимогам Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оскільки ним не було скоєно жодних дій, які б передбачали призначення службового розслідування та притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Щодо не здійснення належного контролю за дотриманням підлеглими поліцейськими службової дисципліни та неналежним проведенням профілактичної роботи, що було підставою для прийняття оспорюваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то позивач звертає увагу на те, що у грудні 2020р. ним була проведена нарада щодо зміцнення дисципліни та законності, зокрема, і щодо недопущення корупційних правопорушень, що підтверджено дорученням №501 від 11.12.2020р. Також позивач зазначає, що  дисциплінарне стягнення за одне порушення до нього було застосовано двічі а саме двома оспорюваними наказами   які прийняті відповідачем у один день та зареєстровані за одним номером - №472к від 19.03.2021р., що не   відповідає вимогам ч.9 ст.19 Дисциплінарного статуту. З урахуванням наведеного позивач просив суд визнати протиправними та скасувати накази відповідача щодо звільнення його з посади та звільнення зі служби в поліції №427к від 19.03.2021р. (два накази) та №158 о/с від 05.04.2021р., поновити позивача на посаді начальника відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП з 06.04.2021р., стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь   час вимушеного прогулу з 06.04.2021р. по день прийняття рішення у цій справі, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 06.04.2021р. по 14.04.2021р. у розмірі 5338,17 грн. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 07.07.2021р. у справі №160/6228/21 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Дніпропетровській області №427к від 19.03.2021р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції №8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП» в частині: - накладення на підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади; - накладення на підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;  - визнано протиправним та скасовано   наказ ГУ НП в Дніпропетровській області №158 о/с від 05.04.2021р. в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 ,  начальника відділення поліції №8 Дніпровського районного управління поліції, з 05.04.2021р.; - поновлено ОСОБА_1 , підполковника поліції (0048991), на посаді начальника відділення поліції №8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з   06.04.2021р.; стягнуто з ГУ НП в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 – середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.04.2021р. по 07.07.2021р. у розмірі 39897 грн. з вирахуванням обов`язкових зборів та платежів; у  задоволенні решти   позовних вимог – відмовлено / а.с. 247-254 том 1/.
          Відповідач, не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 2-11 том 2/, яка разом із матеріалами справи  №160/6228/21, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 03.09.2021р. /а.с. 1 том 2/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021р. у справі №160/6228/21 апеляційна скарга ГУ НП в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2019р. у справі №160/6228/21 залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги / а.с. 13 том 2/.
У встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги усунуто  / а.с. 15-18 том 2/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021р. у справі №160/6228/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ НП в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2019р. у справі №160/6228/21 /а.с. 22 том 2/  і справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 14-00 годин 16.11.2021р. /а.с. 23 том 2/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 24-26 том 2/.
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 2-15 том 2/, на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи зробив висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, оскільки у висновку за результатами службового розслідування, зокрема відносно позивача, чітко зазначена об`єктивна сторона вчиненого ним дисциплінарного проступку, висновки суду про те, що не призначення та не проведення службового розслідування щодо вчинення дисциплінарного проступку саме позивачем позбавило його надавати докази та письмові пояснення під час проведення такого розслідування є безпідставним бо з огляду на зміст наказу №564 від 15.03.2021р. службове розслідування призначено за фактом можливого порушення службової дисципліни певними поліцейськими - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,  та окремими поліцейськими відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП, тобто це розслідування призначено в тому числі відносно позивача, і під час проведення цього розслідування члени дисциплінарної комісії намагались отримати від позивача письмові пояснення про що повідомляли його за телефоном, але позивач повідомив, що на даний час він відмовляється від надання письмових пояснень на підставі ст. 63 Конституцій України та наголосив що вони ним будуть обов`язково надані пізніше, враховуючи що позивач був керівником по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поліцейських відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП , він несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни і повинен контролювати дотримання ними службової дисципліни та проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень тощо, тому вважає, що судом першої інстанції рішення у справі постановлено з  порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, і просив суд скасувати рішення суду першої інстанції від 07.07.2021р.  та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі. 
Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 28-36 том 2/, заперечував проти доводів апеляційної скарги , посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було об`єктивно та повно з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та прийнято у справі правильне рішення без порушень норм чинного законодавства, тому просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, рішення суду першої інстанції від 07.07.2021р. залишити без змін / а.с. 47-56 том 2/.
Заслухавши у судовому засіданні:
-           представника відповідача, які підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 07.07.2021р. у цій справі скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі;
-          представника позивача та позивача, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, підтримали доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та просили суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 07.11.2019р. у цій справі залишити без змін;
перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду цієї справи, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 28.03.2005р. перебував на службі в органах внутрішніх справ України,  з 07.11.2015р. його прийнято до лав Національної поліції України та з 01.02.2021р. він проходив службу на посаді начальника відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП / а.с. 21-26 том 1/
У період з 18.01.2021р. по 30.01.2021р. позивач був направлений у службове відрядження до Національної академії внутрішніх справ м. Київ, зазначені обставини підтверджуються копією наказу №48к від 18.01.2021р. /а.с.47 том 1, при цьому наказом відповідача  №17 о/с від 25.01.2021р. позивача у справі з 25.01.2021р.  звільнено від тимчасового виконання службових обов`язків  /а.с.46 том 1/.
Після повернення з службового відрядження позивачу надано частину невикористаної щорічної основної відпустки на 14 діб з 01.02.2021р. по 14.02.2021р. /а.с. 49 том 2/, а у період з 13.03.2021р. по 22.03.2021р. позивач   знаходився на стаціонарному лікуванні у КП «Слобожанська центральна лікарня» Слобожанської селищної ради, а з 23.03.3021р. по 02.04.2021р. на амбулаторному лікуванні / а.с. 35, 212 том 1 /, при цьому необхідно зазначити, що із змісту довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу  №28 / а.с. 35, 212 том 1/ на період тимчасової непрацездатності особа рядового і начальницького складу звільняється від виконання службових обов`язків.
Також під час розгляду цієї справи судом встановлено, що 15.03.2021р. відповідачем,  на підставі отриманої інформації про винесену підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.368 та ч.1 ст.365-3 КК України старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 та капітану поліції ОСОБА_3 , (які є підлеглими позивача), було прийнято наказ №564   про організацію проведення службового розслідування.
З наданої  суду ксерокопії вищезазначеного наказу вбачається, що службове розслідування призначено  за фактом можливого порушення службової дисципліни ст.лейтенантом поліції ОСОБА_2 та капітаном поліції ОСОБА_3 та окремими поліцейськими відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП /а.с.27-29, 182-184 том 1/, при цьому необхідно зазначити, що відповідно до п. 3 цього наказу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також і позивача – ОСОБА_1 ,   на час проведення службового розслідування було відсторонено від виконання службових обов`язків за посадами.
Висновком про результати проведеного службового розслідування, який затверджено 19.03.2021р., а саме п. 5 цього висновку, запропоновано, за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», посадових інструкцій, п.7 ч.1 ст.3   Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-УШ, п. 1 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016р., яке виразилось у неналежному контролі за дотриманням підлеглими поліцейськими службової дисципліни та неналежному проведенні профілактичної роботи направленої на її зміцнення, застосувати до начальника відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції /а.с.185-197 том 1/.
Відповідачем у справі, на підставі вищезазначеного висновку про результати проведеного службового розслідування було прийнято два накази з   одним і тим же номером №427к, а саме:   
1)          наказ №427к від 19.03.2021р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції №8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП», пунктом 3 якого за наслідками службового розслідування, проведеного за наказом №564 від 15.03.2021р., за   порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», посадових інструкцій, п.7 ч.1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-УШ, що виразилось у неналежному контролі за дотриманням підлеглими поліцейськими службової дисципліни та неналежному проведенні профілактичної роботи направленої на її зміцнення, до начальника відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади,   при цьому необхідно зазначити, що позивача у справі зі змістом цього наказу ознайомлено 24.03.2021р. про що свідчить його підпис на наданій суду  копії наказу /а.с.30-31 том 1/;
2)          наказ №427к від 19.03.2021р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції №8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП», пунктом 3 якого   за наслідками службового розслідування, проведеного за наказом №564 від 15.03.2021р., за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1,2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», посадових інструкцій, п.7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-УШ, пункту 1 розділу У Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179в ід 09.11.2016р., що виразилось у неналежному контролі за дотриманням підлеглими поліцейськими службової дисципліни та неналежному проведенні профілактичної роботи направленої на її зміцнення, до начальника відділення поліції №8 Дніпровського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, при цьому, необхідно зазначити, що із цим наказом позивача ознайомлено 05.04.2021р., про що свідчить особистий підпис позивача на наданій суду копії цього наказу, і позивачем також зазначено, що із наказом №427к від 19.03.2021р. його вже було ознайомлено 24.03.2021р. і цим наказом на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади. /а.с.32-33 том 1/.
У подальшому,   на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України)  наказом ГУ НП в Дніпропетровській області №158 о/с від 05.04.2021р. підполковника поліції ОСОБА_1 начальника відділення поліції   №8 Дніпровського районного управління поліції звільнено з 05.04.2021р. / а.с.34 том 1/.
Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи та враховуючи зміст заявлених позивачем у справі позовних вимог, спір між сторонами виник з приводу наявності підстав застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, з огляду на те, що позивач вважає, що у його діях відсутні порушення вимог службової дисципліни, а  не призначення та не проведення відповідачем    службового розслідування щодо нього особисто, на його думку, є порушенням процедури притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, встановленої Дисциплінарним статутом, а також і порушенням вимог ст. ст.116, 117, 235 КЗпП України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» ( далі – Закон).
Відповідно до п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний:
- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Статтею 19 Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут), який відповідно до преамбули цього Закону визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, і дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 11, ст. 12, ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
При цьому, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
З метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного правопорушення або невиконанню вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції за рішенням начальника органу, який має право приймати або звільняти із служби особу, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування.
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).
Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з ч. 3, ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Згідно з пп. 6 ч. 1 ст. 77  Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сукупний аналіз наведених вище норм Дисциплінарного статуту дає можливість зробити висновок про те, що  дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який доведений матеріалами службового розслідування, що  призначається та проводиться стосовно конкретно визначеного поліцейського (або поліцейських). У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння певним поліцейським щодо якого призначено проведення службового розслідування дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.
Крім того, законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, при цьому законодавцем також не надано можливості застосування до поліцейського декількох видів дисциплінарних стягнень визначених ст. 13 Дисциплінарного статуту.
Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.
Отже приймаючи до уваги вищенаведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, у їх сукупності та враховуючи, що відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, під час розгляду цієї справи не було надано належних письмових доказів стосовно призначення ним та проведення службового розслідування відносно позивача у справі, не спростовано факту застосування до позивача у справі двох видів дисциплінарного стягнення – наказами №427-к від 19.03.2021р. та від 19.03.2021р. у вигляді звільнення з посади та у вигляді звільнення зі служби в поліції /а.с. 30-31,32-33 том 1/, колегія суддів вважає, що відповідач у справі під час прийняття наказів №427к від 19.03.2021р. , №427 від 29.03.2021р. та №158о/с від 05.04.2021р. діяв не у спосіб визначений чинним законодавством, що є підставою для скасування таких наказів відповідача, із відновленням порушених незаконним звільненням прав позивача шляхом поновлення його на займаній посаді із 06.04.2021р. та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу – з 06.04.2021р. (дата звільнення) по 07.07.2021р. (дата прийняття судом рішення про поновлення на посаді) у розмірі 39897,07грн.  ( розмір заробітної плати визначений відповідно до наданої відповідачем довідки / а.с.  213-214,215 том 1/). 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем вимог у цій справі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 07.07.2021р. у цій адміністративній справі  залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача  залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну   скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області  - залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 07.07.2021р. у справі №160/6228/21 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.12.2021р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко