Ухвала                                                                  

22 жовтня 2021 року
м. Київ
справа №492/1311/19
провадження № 51-4713ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 08 грудня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Арцизького районного суду Одеської області від 08 грудня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК ОСОБА_5 частково приєднано до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуте ним покарання за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року у виді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців та остаточно йому визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5  років 6 місяців.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів, а також інші питання, визначені кримінальним процесуальним законодавством.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року вказаний вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку. 
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням п. п. 4, 5 ч. 2 названої статті.
Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити: обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами під час винесення судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак порушуючи питання про закриття кримінального провадження, захисник відповідних доводів, з урахуванням положень ст. 433 КПК, в обґрунтування обставин, передбачених статями 440, 284 КПК, у касаційній скарзі не наводить.  
Разом з тим, захисник у скарзі наводить доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження та оцінки доказів, що відповідно до положень статей 433, 438 КПК не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
 
У поданій скарзі не міститься доводів допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку й ухвали на підставах, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на зміст приписів статей 370, 374, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу. 
Захисник не вказує у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду та які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом при розгляді даного провадження в порядку апеляційної процедури. Також не зазначає, які доводи апеляційної скарги засудженого апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив, не оцінив або визнав необґрунтованими без наведення відповідних мотивів.
До того ж захисник просить суд касаційної інстанції скасувати судові рішення і закрити кримінальне провадження на підставах п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 284 КПК. Однак зазначена захисником вимога не відповідає положенням ст. 436 КПК, якою визначено рішення, які вправі ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки суд одночасно з двох підстав не може закрити провадження. 
Так, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КК захисником до касаційної скарги не додано копій судових рішень, які ним оскаржуються.
Відповідно до ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії додатків (судові рішення) до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Проте вказаних вимог захисником не дотримано, копій додатків до скарги не додано.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно зі ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 08 грудня 2020 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків – десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати захиснику. 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3