ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
11 листопада 2021 року                                                                        м.Суми
                                                               Справа №588/2034/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1521/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання – Назарової О.М.,
сторони:
позивач – Тростянецька міська рада Сумської області,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Собини Павла Миколайовича 
на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 30 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Огієнка О.О., у приміщенні Тростянецького районного суду Сумської області, повний текст рішення складено 08 серпня 2021 року, 

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2020 року Тростянецька міська рада Сумської області (далі – Тростянецька міська рада)звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів та визнання укладеним договору оренди земельної ділянки.
Свої вимоги мотивує тим, що Тростянецька міська рада є власником земельної ділянки площею 1,67 га кадастровий номер 5925010100:00:031:0567 по АДРЕСА_1 .
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03 вересня 2014 року № 588/639/14-ц визнано дійсним договір купівлі-продажу від 12 липня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та підприємством «Хлібокомбінат» Тростянецької районної спілки споживчих товариств, а також визнано право власності за відповідачем на основні засоби: будівлю Хлібзаводу, будівлю прохідної, електропідстанцію, вбиральню, насосну з артсвердловиною, огорожу та вагову, які розташовуються по АДРЕСА_1 .
12 січня 2016 року відповідач звернувся із заявою до позивача щодо надання в оренду земельної ділянки для виробництва мінеральних вод та інших безалкогольних напоїв, на підставі якої було прийнято рішення 5 сесії 7 скликання Тростянецької міської ради № 23 від 21 січня 2016 року про передачу в оренду вказаної земельної ділянки саме для виробництва мінеральних вод та інших безалкогольних напоїв. Однак, до цього часу договір оренди відповідачем не підписано.
21 серпня 2020 року відповідачу було спрямовано лист із запрошенням прийняти участь 03 вересня 2020 року в засіданні комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачів, на яку ОСОБА_1 не з`явився. 03 вересня 2020 року вказаною комісією проведено обстеження земельної ділянки. 
Загальна сума коштів, яку фактичний користувач зберіг у себе і мав повернути власнику землі за період з вересня 2017 року по серпень 2020 року (включно) складає 319 643 грн 01 коп.
09 вересня 2020 року рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради № 321 затверджено акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, складений комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам Тростянецької міської ради. 15 вересня 2020 року на адресу ОСОБА_1 спрямовано листа з вказаним актом та запропоновано повернути суму безпідставно збережених коштів. Проте, відповідачем жодних коштів не внесено.
Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 безпідставно збережені ним кошти за користування земельною ділянкою кадастровий номер 5925010100:00:031:0567, яка розташована по АДРЕСА_1 , в сумі 319 643 грн 01 коп.; вважати укладеним з моменту вступу рішення суду в законну силу договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 5925010100:00:031:0567 між Тростянецькою міською радою та ОСОБА_1 ; стягнути судові витрати по сплаті судового збору.
Тростянецький районний суд Сумської області рішенням від 30 липня 2021 року позов задовольнив частково.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Тростянецької міської ради безпідставно збережені ним кошти на користування земельною ділянкою кадастровий номер 5925010100:00:031:0567, яка розташована по АДРЕСА_1 , за період з вересня 2017 року по серпень 2020 року в розмірі 319 643 грн 01 коп.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь Тростянецької міської ради кошти у розмірі 4794 грн 65 коп. на відшкодування сплаченого судового збору.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовив.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Собина П.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити Тростянецькій міській раді в задоволенні позовних вимог.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дослідив та не з`ясував факт відсутності будівель «Дд» - підсобні приміщення, «Ж,Ж» - гараж-майстерня та приміщення «З» - холодильник на земельній ділянці площею 1,67 га та відсутність потреби у відповідача використовувати всю земельну ділянку колишнього підприємства. Вважає, що суд поклав в основу рішення факт наявності огорожі всієї території земельної ділянки та наявність замку на воротах до території колишнього підприємства «Хлібокомбінат».
Наголошує на тому, що відповідач використовує приблизно 1/4 частину вказаної земельної ділянки, а тому неодноразово звертався із заявами до міського голови про виділення йому в оренду 40 соток земельної ділянки.
Вважає, що суд мав дослідити, чи намагався позивач, як власник земельної ділянки, передати іншим потенційним особам в оренду територію земельної ділянки, та не дослідив, чи проявляв власник земельної ділянки інтерес до власного майна після того, як відповідач подав заяву про те, що йому не потрібна вся земельна ділянка. Суд не з`ясував чи надавалася власником земельної ділянки об`ява про наявність частини земельної ділянки, вільної від об`єктів нерухомості для передачі в оренду.
       Звертає увагу на те, що суд залишив поза увагою, що в позивача відсутній акт обстеження використання території земельної ділянки за участі відповідача, позивач жодного разу не здійснив обстеження фактичного використання земельної ділянки за участі відповідача.
       Поза увагою суду залишився той факт, що відповідач використовує саме ту частину земельної ділянки, де розміщені будівлі, що перебувають у його власності, а позивач не надав доказів використання відповідачем більшої частини земельної ділянки вільної від забудов, що підтверджується відповідною фотозйомкою, яка надана позивачем.
       Зазначає, що відсутні докази повідомлення відповідача про проведення комісії 03 вересня 2020 року по визначенню розміру збитків власнику землі.
       Вважає, що 03 вересня 2020 року комісія не здійснювала перевірку фактичного використання земельної ділянки відповідачем. Суд не надав оцінку тому, що на фото, наданих позивачем, відсутні докази наявності замку на воротах.
       Стверджує, що відмова позивача в задоволенні заяви про передачу йому в оренду лише частини земельної ділянки площею саме 0,40 га є психологічним тиском на відповідача, щоб створити умови відсутності у нього на законних підставах взяти в оренду лише частину земельної ділянки та змусити сплачувати грошові кошти за земельну ділянку, яку він не використовує.
       Вважає помилковим висновок суду, що відповідач просив в оренду земельну ділянку меншою площею, ніж площа земельної ділянки, яку він фактично використовує.
       Суд залишив поза увагою, що на земельній ділянці, за огорожею знаходиться телекомунікаційна вишка, яка не належить відповідачу та доступ до вишки є лише через металеві ворота через всю територію земельної ділянки. Тобто власник телекомунікаційної вишки мав доступ до власного майна, тоді як позивач стверджує, що не мав доступу до своєї власної земельної ділянки із-за наявності огорожі.
       Зазначає, що суд не обґрунтував, чому при наявній видимості на фото колій, здійснених автомобілями саме біля будівлі хлібзаводу та будівлі прохідної та відсутності будь-яких колій на інших частинах земельної ділянки, суд визначив площу земельної ділянки, яку використовує відповідач як 1,67 га.
       Звертає увагу на те, що суд не надав жодного обґрунтування та оцінки тим обставинам, що, відповідач став власником нерухомого майна в 2014 році, тоді як Тростянецька міська рада зареєструвала право власності на земельну ділянку 29 квітня 2015 року. 
Позивач, виготовляючи технічну документацію на земельну ділянку, яка перебувала в користуванні колишнього підприємства «Хлібокомбінат» мав врахувати наявність нового власника частини об`єктів та, що бетонна огорожа не є об`єктом нерухомості.
Від Тростянецької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідачем використовується вся земельна ділянка, в свою чергу представником відповідача не надано доказів, які б підтверджувати використання ОСОБА_1 саме 0,4 га. Питання знесення паркану відповідачем не відноситься до предмету позову, як і питання оренди земельних ділянок, розташованих поряд зі спірною земельною ділянкою, так і питання щодо передачі частини вказаної земельної ділянки в оренду іншим особам. Межі земельної ділянки співпадають з розташуванням паркану, а телекомунікаційна вишка розташована на сусідній земельній ділянці і не відноситься до предмету позову у даній справі.
Від представника відповідача – адвоката Собини П.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він бере участь в іншому судовому засіданні в кримінальній справі. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки участь представника сторони (адвоката) в розгляді іншої справи, не є поважною причиною неявки в судове засідання. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 , яка заперечує проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
               Задовольняючи позов частково та стягуючи з ОСОБА_1 на користь Тростянецької міської ради безпідставно збережені ним кошти за користування земельною ділянкою, суд першої інстанції виходив з положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, оскільки відповідач є фактичним користувачем земельної ділянки, що перебуває в комунальній власності, без належних правових підстав, а саме укладеного між ним та власником земельної ділянки договору оренди, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми безпідставно збережених коштів за користування вказаною земельною ділянкою за період з вересня 2017 року по серпень 2020 року в розмірі 319 643 грн 01 коп.
Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03 вересня 2014 у справі № 588/639/14-ц було визнано дійсним договір купівлі-продажу основних засобів, укладений 12 липня 2012 року між ОСОБА_1 та підприємством «Хлібокомбінат» Тростянецької районної спілки споживчих товариств. Визнано за ОСОБА_1 право власності на основні засоби: на будівлю хлібзаводу, будівлю прохідної, електропідстанцію, вбиральню, насосну з артсвердловиною, огорожу та вагову, які розташовані по АДРЕСА_1 . Зазначене рішення набрало законної сили 16 вересня 2014 року (а. с. 84, т. 1).
Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 1,67 га, з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер 5925010100:00:031:0567, право власності на яку зареєстровано за Тростянецькою міською радою Сумської області 29 квітня 2015 (а. с. 53-63 т. 1).
Рішенням Тростянецької міської ради 24 сесії 6 скликання від 27 серпня 2012 року надано дозвіл підприємству «Хлібокомбінат» Тростянецької райспоживспілки на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 16957,2 кв. м за рахунок категорій земель житлової та громадської забудови Тростянецької міської ради в м. Тростянець по вул. Разіна, 32 (а. с. 66 т. 1).
Згідно рішення Тростянецької міської ради 23 сесії 6 скликання від 10 квітня 2015 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) підприємству «Хлібокомбінат» Тростянецької райспоживспілки, наданої для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 67т. 1).
Тростянецька міська рада на 5 сесії 7 скликання від 21 січня 2016 року на підставі поданої ОСОБА_1 заяви від 12 січня 2016 року прийняла рішення про передачу йому в оренду земельної ділянки загальною площею 1,67 га, кадастровий номер 5925010100:00:031:0567, строком на 49 років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (виробництво мінеральних вод та інших безалкогольних напоїв). Також зобов`язано відповідача укласти договір оренди зазначеної земельної ділянки в місячний строк з дати прийняття даного рішення та зареєструвати право оренди (а. с. 68, т. 1).
Проте, у встановлений строк, а також станом на час розгляду справи судом, відповідач не уклав договір оренди вказаної земельної ділянки та не зареєстрував право оренди.
З акта обстеження земельної ділянки від 06 листопада 2018 року вбачається, що комісією щодо визначення розміру збитків за використання земельних ділянок було проведено обстеження земельної ділянки, кадастровий номер 5925010100:00:031:0567 площею 1,67 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та за результатами обстеження встановлено, що зазначена земельна ділянка оточена по усьому периметру бетонним парканом та залізними воротами (а. с. 23-25, т. 1).
06 серпня 2020 року рішенням виконавчого комітету Тростянецької міської ради № 275 утворено комісію з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (а. с. 26 т. 1). Відповідача листом було запрошено на засідання вказаної комісії на 03 вересня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 27-28, т. 1). На вказане засідання він не з`явився. 
Згідно акту обстеження земельної ділянки від 03 вересня 2020 року та доданих до нього фотознімків вбачається, що комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам було проведено обстеження земельної ділянки кадастровий номер 5925010100:00:031:0567 площею 1,67 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та за результатами обстеження встановлено, що зазначена земельна ділянка оточена по усьому периметру бетонним парканом та залізними воротами. На момент проведення обстеження металеві ворота є замкненими. Вхідні двері до приміщення прохідної є також замкненими. Праворуч від будівлі прохідної розташовуються другі замкнені металеві ворота. Вздовж будівлі хлібозаводу, між бетонним парканом та стіною зазначеної будівлі на земельній ділянці розташовані 18 дерев`яних вуликів. Навколо будівлі хлібозаводу на поверхні ґрунту та на поверхні трави наявні стійкі, накатані сліди у вигляді двох колій, схожі на сліди від коліс транспортного засобу. З правого боку будівлі хлібозаводу, за вищезазначеними коліями, наявні 16 дерев`яних вуликів. Далі, по ходу будівлі на ґрунті розміщуються ще близько 80 дерев`яних вуликів (а. с. 36-45, т.1).
03 вересня 2020 року комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам складено акт № 1-20, відповідно до якого сума коштів, яку фактичний користувач зберіг у себе і мав повернути власнику відповідно до розрахунку складає 319 643 грн 01 коп.: з вересня 2017 року по грудень 2017 року 27 595 грн 08 коп.; січень 2018 року – 6898 грн 77 коп.; лютий-грудень 2018 року – 101 181 грн 96 коп.; лютий грудень 2019 року – 110 380 грн 32 коп.; січень – серпень 2020 року – 73 586 грн 88 коп. (а. с. 46-50, т. 1).
Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 321 від 09 вересня 2020 року затверджено вказаний акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам разом з повідомленням з пропозицією сплатити збитки у місячний термін після прийняття цього рішення (а. с. 82-83, т. 1).
15 вересня 2020 року на адресу відповідача було направлено повідомлення з пропозицією протягом одного місяця після затвердження вказаного акту повернути вказану суму коштів (а. с. 51-52, Т. 1).. 
Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України (ч. 2 ст. 93 ЗК України).
Передання в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності здійснюється у порядку, встановленому ст. 123 ЗК України (ч. 3 ст. 124 ЗК України).
Згідно зі ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем та визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п. 288.4, п. 288.5). Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу (п. 288.7).
З матеріалів справи вбачається, що з 16 вересня 2014 року власником нежитлових будівель, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер 5925010100:00:031:0567, площею 1,67 га є відповідач ОСОБА_1 .
Відповідачем договір оренди вказаної земельної ділянки не укладався, орендна плата не сплачувалась, хоча на земельній ділянці розміщені належні йому на праві власності нежитлові будівлі. 
Оскільки відповідач не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, він у спірний період використовував земельну ділянку без достатніх правових підстав.
Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц, провадження №14-77цс18.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.
Отже з часу виникнення права власності на нерухоме майно у ОСОБА_3 виник обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на спірну земельну ділянку. Цього обов`язку відповідач не виконав, а отже без законних підстав зберігав у себе майно – кошти за оренду землі.
При цьому розмір безпідставно збережених коштів обчислюється як розмір плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.
Рішенням Тростянецької міської ради 18 сесії 7 скликання від 24 січня 2017 року № 11 затверджено Положення про справляння плати за землю на території м. Тростянець з 01 лютого 2017 року, відповідно до якого розмір орендної плати (відсоток від нормативно-грошової оцінки землі) встановлений для виробництва мінеральних вод та інших безалкогольних напоїв складає 3 % (а. с. 86-93, т. 1).
Рішенням Тростянецької міської ради 4 сесії 7 скликання від 30 січня 2018 року № 256 затверджено Положення про справляння плати за землю на території Тростянецької міської ОТГ з 01 лютого 2018 року, відповідно до якого розмір орендної плати (відсоток від нормативно грошової оцінки землі) встановлений для виробництва мінеральних вод та інших безалкогольних напоїв складає 4 % (а. с. 69-70, т. 1).
Відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 5925010100:00:031:0567 площею 1,67 га, яка розташована по АДРЕСА_1   у 2017 - 2020 роках складала 2 759 508,00 грн (а. с. 167-170, т. 1).
З наданих розрахунків суми коштів у вигляді орендної плати, яку ОСОБА_1 , як фактичний користувач, зберіг у себе і мав повернути власнику землі за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , загальною площею 1,67 га кадастровий номер 5925010100:00:031:0567 за період з 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2020 року становить: з вересня 2017 року по грудень 2017 року 27 595 грн 08 коп.; січень 2018 року – 6898 грн 77 коп.; лютий-грудень 2018 року – 101 181 грн 96 коп.; лютий грудень 2019 року – 110 380 грн 32 коп.; січень – серпень 2020 року – 73 586 грн 88 коп., а всього на загальну суму 319 643 грн 01 коп (а. с. 49-50, т. 1).
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач користується не всією земельною ділянкою, але лише земельною ділянкою під будівлями, що складає приблизно 1/4 частину вказаної земельної ділянки. Проте, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини він не надає. 
Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходяться належні відповідачу на праві власності нежитлові будівлі, є сформованою, за заявою попереднього власника нежитлових приміщень підприємства «Хлібокомбінат» Тростянецької райспоживспілки виготовлено та затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5925010100:00:031:0567, вона огороджена бетонним парканом, розташування якого співпадає з межами земельної ділянки, наявні металеві ворота, які на момент обстеження комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, були замкнені. Вказана обставина унеможливлює використання земельної ділянки позивачем як власником земельної ділянки. В свою чергу відповідач кошти за користування земельною ділянкою не сплачує.
Стосовно доводів скаржника, що він неодноразово звертався із заявами на адресу міського голови з приводу надання йому в оренду лише 0,4 га земельної ділянки, колегія суддів зазначає, що позивачем неодноразово надавались відповідачу роз`яснення, що земельна ділянка кадастровий номер 5925010100:00:031:0567 є сформованою, а тому відповідачу необхідно провести поділ існуючої земельної ділянки, а вже потім орендувати бажану площу. ОСОБА_1 неодноразово запрошувався для розгляду питання надання дозволу на розробку проекту із землеустрою на вказану земельну ділянку площею 0,4 га, при цьому ставилося питання надання відповідачем картографічних матеріалів щодо розробки технічної документації із землеустрою та відповідних обґрунтувань щодо розміру та конфігурації земельної ділянки, проте на нараду відповідач не з`явився, відповідні схеми поділу земельної ділянки не надав (а. с. 213-225, т. 1).
Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності доказів повідомлення відповідача про проведення комісії 03 вересня 2020 року по визначенню розміру збитків власнику землі спростовуються наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 28, т. 1).
Інші доводи апеляційної скарги, за встановлених обставин, не впливають на висновки суду по суті спору. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті б Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).                        Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно перевірив обставини справи, встановленим фактам і доказам дав вірну правову оцінку та дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою кадастровий номер 5925010100:00:031:0567, яка розташована по АДРЕСА_1 .
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення в оскаржуваній частині. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів – 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – адвоката Собини Павла Миколайовичазалишити без задоволення.
Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 30 липня 2021 року в оскаржуваній частинізалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 12 листопада 2021 року.

Головуючий:                                         Т.А. Левченко

Судді:                                                                 О.І. Собина

                С.С. Ткачук