П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2021 р.	  м.Одеса	Справа № 656/283/21	

Головуючий І інстанції Крисанова В.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів -  Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 04 червня 2021 року (смт. Іванівка, дата складання повного тексту рішення - 04.06.2021р.) у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 Генічеського районного відділу поліції ГУ НП в Херсонській області Шелепи Дмитра Ігоровича про скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
18.05.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Іванівського районного суду Херсонської області із адміністративним позовом до Генічеського РВП ГУ НП в Херсонській області, в якому просив  суд скасувати постанову від 08.05.2021р. серії БАБ №972240 про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області від 19.05.2021р. вказану вище позовну заяву залишено без руху.
17.05.2021р. ОСОБА_1 , на виконання вказаної вище ухвали суду 1-ї інстанції від 19.05.2021р., звернувся до Іванівського районного суду Херсонської області із уточненим адміністративним позовом до поліцейського СРПП відділення поліції №2 Генічеського РВП ГУ НП в Херсонській області Шелепи Д.І., у якому просив суд скасувати постанову від 08.05.2021р. серії БАБ №972240 про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого   ч.6 ст.121 КУпАП, за нібито порушення п.2.9 Правил дорожнього руху, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи. Позивач звертає увагу на те, що постанова також була винесена з порушенням вимог законодавства, без належних та допустимих доказів, які підтверджують його вину.
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав.
Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 04 червня 2021 року (ухваленим у відкритому судовому засіданні) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач 22.06.2021р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 04.06.2021р. та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
22.06.2021р. матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду. 
Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2021р. вказану вище апеляційну скаргу - залишено без руху.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної адміністративної справи, своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність належних підстав для її задоволення.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи. 
08.05.2021р. поліцейським СРПП відділення поліції №2 Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області Шелепою Д.І. відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії   БАБ №972240 про накладення на останнього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.
Так, згідно з вказаною постановою, 08.05.2021р. о 20 год. 25 хв. в смт.Іванівка на вул.Українська позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ-Славута» д.н. НОМЕР_1 із неосвітленим державним номерним знаком, в темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9(в) ПДР України.
Не погоджуючись з правомірністю винесеної відповідачем постанови від 08.05.2021р. серії БАБ №972240 про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та не підлягає скасуванню, оскільки винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України, та за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.
Однак, колегія суддів, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, не може погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Даним конституційним положенням кореспондує ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII.
Як слідує зі змісту вимог п.8 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII, «поліція», відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Зокрема, поліція, згідно із нормами вказаного Закону, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням «Правил дорожнього руху» його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII).
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-ХІІ, безпосередньо встановлюють «Правила дорожнього руху» (затв. постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306 із змінами та доповненнями).
Як передбачено ч.5 ст.14 Закону №3353-ХІІ, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Аналогічні положення містяться і в п.1.3 ПДР України. 
Особи ж, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
Так, відповідно до пп.2.9(в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Згідно з розділом І «Загальні положення» ПДР України, недостатня видимість - це видимість дороги в напрямку руху менше 300 м в сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо, а темна пора доби - це частина доби від заходу до сходу сонця.
За визначенням ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як визначено ч.6 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у т.ч. з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, п.30.2 ПДР України передбачені вимоги до номерних знаків транспортних засобів та закріплено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у визначених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. При цьому, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення чи закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.
Таким чином, керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком (у темну пору доби), за наявності всіх інших необхідних ознак складу правопорушення, становить собою окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений положеннями ч.6 ст.121 КУпАП. До того ж, у розумінні вимог ПДР України, притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП можливе лише у разі повної неосвітленості номерних знаків транспортного засобу.
У той же час, ст.7 КУпАП передбачено те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами та посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. 
Положеннями ст.280 КУпАП закріплено «обов`язок» посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Водночас, суд апеляційної інстанції враховує, що «обов`язковою» умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є саме наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (ст.247 КУпАП).
Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною 1 ст.73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).
Доказами ж в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).
Тобто, зазначені вище норми встановлюють процесуальний обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності прийнятих ним рішень (постанови про притягнення до адміністративної відповідальності), дій чи бездіяльності.
У силу вимог ст.31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких, зокрема, перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, а також застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 вказаного Закону встановлено те, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання ПДР.
Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність (відсутність) адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, а також інші обставини, встановлюються, серед іншого, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими визначеними законодавством доказами.
Так, як встановлено з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, 08.05.2021р. о 20 год. 25 хв. в смт. Іванівка на вул. Українська позивач - ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ-Славута» (реєстраційний номер: НОМЕР_1 ) нібито із неосвітленим державним номерним знаком, в темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9(в) ПДР України.
Судова колегія зазначає, що тільки належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивачем, може підтвердити правомірність накладення на нього адміністративного стягнення та може вважатися належним доказом по справі. 
Тобто, в даному випадку, для підтвердження факту порушення позивачем вимог п.2.9(в) ПДР України, відповідач, відповідно до ст.251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, із відповідною фіксацією вчиненого правопорушення.
Проте, як слідує із наявних матеріалів справи, на підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9(в) ПДР України відповідачем фактично було надано лише тільки 2 (два) фотознімки (які були надіслані на адресу позивача разом із «нечитабельною» копією постанови), на яких, у свою чергу, чітко видно, що номерний знак ( НОМЕР_1 ) на транспортному засобі «ЗАЗ-Славута» достатньо освітлений.
До того ж, враховуючи згадані вище положення КУпАП та КАС України, слід звернути увагу й на той факт, що дані фотознімки, окрім іншого, не відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки вони не містять жодних відомостей щодо дати та часу їх здійснення, ким саме їх зроблено та на який саме пристрій. Більш того, у спірній постанові теж не міститься відповідної вказівки на здійснення вказаної вище фото-фіксації та у додатках до постанови не вказано про наявність таких доказів.
Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем ПДР України (керування транспортним засобом із неосвітленим номерним знаком), за яке останній може бути притягнутий до відповідальності, зокрема пояснень свідків або ж інших фото чи відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, матеріали справи не містять. Не надано відповідачем і письмових відзивів на позов та апеляційну скаргу, які б спростовували позицію позивача.
Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, доходить висновку про протиправність спірної постанови відповідача від 08.05.2021р. серії БАБ №972240 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та необхідність її скасування.
Крім того, також слід зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж  Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
А згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, що, у свою чергу, не було відповідним чином реалізовано відповідачем при розгляді справи в суді 2-ї інстанції.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і свідчать про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам даної справи, невірне застосування ним норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
У силу вимог ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, в обсязі встановлених обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що деякі висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, у відповідності до ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове – про задоволення позову.
Керуючись ст.ст.286,308,311,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 04 червня 2021 року - скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №2 Генічеського районного відділу поліції ГУ НП в Херсонській області Шелепи Дмитра Ігоровича від 08.05.2021 року серії БАБ №972240 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП. 
Закрити справу про дане адміністративне правопорушення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 25.10.2021р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                                           Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                                                          І.П. Косцова  

                                                                                                                   В.О. Скрипченко