ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 листопада 2021 року           справа №200/5006/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., представника позивача  Помалюк І.В., представника відповідача Телиус Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 р. (повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.05.2021  у м. Слов`янськ) у справі  № 200/5006/20-а (головуючий І інстанції суддя Мозговая Н.А.)   за позовом   Головного управління ДПС у Донецькій області   до    ОСОБА_1     про  стягнення з платника податків податкового боргу,
                                              
                                            В С Т А Н О В И В:

20 травня 2021 року  Головне управління ДПС у Донецькій області   (позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду    з      адміністративним позовом,    в якому просило  стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 207336, 25 грн., а саме  податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 191400, 38 грн.; військовий збір, що сплачується фізичним особами за результатами річного декларування в сумі 15935, 87 грн. (а.с. 1-5).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі № 200/5006/20-а  адміністративний позов задоволено (а.с. 129-131).
Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) податковий борг у розмірі 207336 (двісті сім тисяч триста тридцять шість) грн. 25 коп., а саме: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) в сумі 191400 (сто дев`яносто одна тисяча чотириста) грн. 38 коп. (реквізити для стягнення податкового боргу: отримувач: Маріуп.УК/Цнтральний р-н/11010500, рахунок: UA398999980333199341000005052, ОКПО:37989721, КЕКД:11010500); військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11011001) в сумі 15935 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 87 коп. (реквізити для стягнення податкового боргу: отримувач: Маріуп.УК/Цнтральний р-н/11011000, рахунок: UA418999980313060063000005052, ОКПО:37989721, КЕКД:11011000) (а.с. 129-131).
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити  у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що позивачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача з порушенням норм Податкового кодексу України.
Представник відповідача  доводи апеляційної скарги підтримав. Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про    відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.
Податковим органом проведено документальну  невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, за результатами якої складено акт від 18.07.2019 року № 731/05-99-13-04-17/2555813789 (а.с. 17-26).
Акт документальної невиїзної перевірки від 18.07.2019 року № 731/05-99-13-04-17/ НОМЕР_1 було направлено платнику податків засобами поштового зв`язку та повернуто «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.15-16).
На підставі зазначеного акту сформовані податкові повідомлення – рішення:
-          від 12.09.2019 року № 0000363305, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору - 13186,44 грн., яка складається з: податкового зобов`язання у розмірі 10549,15 грн. та штрафної санкції у розмірі 2637,29 грн. (а.с.28);
-          від 12.09.2019 року № 0000343305, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 158237,26 грн., яка складається з: податкового зобов`язання у розмірі 126589,81 грн. та штрафної санкції у розмірі 31647,45 грн. (а.с.30);
-          від 12.09.2019 року № 0000353305 про нарахування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами з результатами річного декларування у розмірі 170,00 грн. (а.с.33).
Податкові повідомлення-рішення було направлено платнику податків засобами поштового зв`язку та повернуто з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 27).
У зв`язку з несплатою платником податку узгоджених податкових зобов`язань податковим органом було сформовано податкову вимогу від 08.11.2019 року № 1936-54, яку було направлено на поштову адресу боржника засобами поштового зв`язку та повернуто «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.9,10)
Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась.
Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2021 року у справі № 200/6717/20-а, яке набуло законної сили 15.09.2021 на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду, у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (вул. Італійська, 59, м. Маріуполь,87526, ЄДРПОУ 43142826)  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 вересня 2019 року № 0000343305, № 0000353305, № 0000363305 – відмовлено повністю (а.с.85-91).
Згідно ІКП платника відповідачу була нарахована пеня на підставі пп.129.1.1 ст.129.1 ст.129 ПК України (військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) у розмірі 2749,43 грн. (а.с.61).
За інформацією ІКП платника податків відповідачу була нарахована пеня на підставі пп.129.1.1 ст.129.1 ст.129 ПК України (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) у розмірі 32993,12 грн. (а.с.62).
Відповідач зверталась до позивача стосовно списання податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та військового збору та листом від 28.10.2021 Головним управлінням ДПС у Донецькій області їй було відмовлено.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За правилами пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Пунктом   15.1   статті   15 Податкового кодексу України   передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.      
Податковим зобов`язанням в розумінні   Податкового кодексу України   визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп.   14.1.156   п.   14.1   ст.   14 Податкового кодексу  України).
У відповідності до підпункту   14.1.39   пункту   14.1   статті   14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Підпунктом   14.1.175   пункту   14.1   статті   14 Податкового кодексу України   передбачено, що сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання  набуває статусу податкового боргу.
Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу  (пункт 58.1. статті 58 Податкового кодексу України).
Податкове повідомлення-рішення за правилами пункту 58.3. статті 58 Податкового кодексу України вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Пунктом   59.1   ст.   59 Податкового кодексу України   передбачено,  що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).
Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини  (підпункт   20.1.34   пункту   20.1   статті   20 Податкового кодексу України).
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться згідно із пунктом   95.2   статті   95 Податкового кодексу України  не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За унормуванням п.   95.4   статті   95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З системного аналізу вищезазначених правових норм  вбачається, що за наслідком несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання податковим органом формується податкове – повідомлення рішення з визначенням штрафу, що підлягає сплаті. Якщо платник, не сплатив зобов`язання, то податкові органи надсилають податкову вимогу, у якій зазначається сума податкового зобов`язання яка має бути сплачена протягом 60 днів. У випадку несплати такого податкового зобов`язання податковий борг погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.
Після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Абзацом “а” пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України визначено, що нарахування пені розпочинається, зокрема, при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.  
Пунктом 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України встановлено, що пеня, визначена   підпунктом 129.1.1   пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.   
Як вже зазначалось раніше, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2021 року у справі № 200/6717/20-а,  залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021, у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (вул. Італійська,59, м. Маріуполь,87526, ЄДРПОУ 43142826)  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 вересня 2019 року № 0000343305, № 0000353305, № 0000363305  відмовлено повністю (а.с.85-91).
Таким чином доводи апелянта стосовно порушення порядку проведення податковими органами перевірки, є неприйнятними. 
Заборгованість відповідача у сумі 171593,70 грн. виникла в зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання та у зв`язку із чим відповідачу була нарахована пеня у сумі 35742,55 грн.
Підстави виникнення податкової заборгованості та наявність боргу у визначеному позивачем розмірі підтверджені інтегрованою карткою платника податків та матеріалами справи.
З паспортних даних позивача вбачається, що до 25 липня 2019 року вона була зареєстрована саме за  адресою: АДРЕСА_3 , тобто за податковою адресою на момент перевірки. Платник податків - позивач не повідомляв у встановленому законом порядку контролюючий орган про зміну податкової адреси (місця проживання).
Таким чином позивачем була дотримана процедура формування та направлення податкової вимоги.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права сформовано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 815/1850/15.
З урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму податкового боргу у розмірі 207336,25 грн.,   суд першої інстанції   дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та  їх задоволенню.
Частиною 2 ст. 351 КАС України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції  дійшов правомірного висновку про  наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України). 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
З урахуванням вищевикладеного,    суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції    правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи    апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги    та    скасування    рішення    суду    не    вбачається.
Керуючись ст. 195, ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст.з 250, ст. 310, 316, ст. 321, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                             П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 р.   -       залишити без задоволення.
Рішення    Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 р.   у справі  № 200/5006/20-а -    залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання    повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 листопада 2021 року.

Колегія  суддів:                                                                                           Г.М. Міронова

                                                                                                                     А.А. Блохін
                                                                                                                                                                                                                          
                                                                                                                    Е.Г. Казначеєв