СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року                                м. Харків                        Справа № 922/1959/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Терещенко О.І. , суддя  Шутенко І.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (вх.№2764Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 12.08.2021 (суддя О.В.Бринцев, повний текст рішення складено 12.08.2021) у справі №922/1959/21
за позовом АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Українська залізниця", м. Харків, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест", м. Харків 
про стягнення 26132,23 грн, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2021 АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця " звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Завод "Будінвест", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 24.940,84 грн, пеню в розмірі 1.191,39 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.270,00 грн.
В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором від 31.03.2020 №П/В-20466/НЮ в частині оплати виконаних позивачем робіт.
Рішенням господарського суду Харківської області від 12.08.2021 у справі №922/1959/21 (суддя О.В.Бринцев) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" заборгованість у розмірі 24.940,84 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.166,51 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 12.08.2021 у справі №922/1959/21 в частині задоволення позовних вимог. Просить розподілити судові витрати.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач не надав належного поштового відправлення Актів виконаних робіт. Вважає, що заборгованість в період з 10.06.2020 по 22.10.2020 нарахована безпідставно, а розрахунок позивача має арифметичні помилки.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2021 для розгляду справи №922/1959/21 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Терещенко О.І., суддя Шутенко І.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2021 у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу ТОВ "Завод "Будінвест" на рішення господарського суду Харківської області від 12.08.2021 у справі №922/1959/21 залишено без руху, оскільки апелянтом в порушення п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до скарги не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Ухвалено заявнику апеляційної скарги усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" подало клопотання про усунення недоліків (вх.№11095 від 23.09.2021) в якому просить долучити до матеріалів справи оригінал квитанції від 23.09.2021 №СВ05551378/1 на суму 3405,00 грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 у справі №922/1959/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 12.08.2021 у справі №922/1959/21. Встановлено строк позивачу для подання відзиву на апеляційну скаргу. Ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу (вх.№11794 від 12.10.2021), в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, прийнятим в результаті всебічного розгляду матеріалів справи та з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду – без змін.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, між АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Українська залізниця" (підрядник) та ТОВ "Завод "Будінвест" (замовник) був укладений Догові від 31.03.2020 №П/В-20466/НЮ (т.I, а.с. 11-24), відповідно до предмету якого підрядник зобов`язується, відповідно до цього Договору за завданням замовника виконати деповський ремонт 10 одиниць напіввагонів замовника (роботи) на базі виробничого підрозділу "Ремонтне Вагонне депо Куп`янськ" регіональної філії "Південна залізниця", яке знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, смт. Куп`янськ-Вузловий, вул. Тополина, 36в, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
На виконання умов Договору позивачем були виконані роботи на загальну суму 76.015,40 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (рахунками, актами виконаних робіт по Договору, актами приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів, тощо, т.1, а.с. 26-91). 
За виконані роботи відповідач розрахувався частково на суму 51.074,56 грн. Сума неоплачений робіт складає 24.940,84 грн.
Позивач зазначає, що відповідачем були порушені умови Договору в частині своєчасної оплати вартості виконаних робіт за Договором на суму 24.940,84 грн.
Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в сумі 24.940,84 грн., місцевий господарський суд визнав їх обґрунтованими та доведеними.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
Пунктом 2.11. Договору передбачено, що замовник зобов`язується вивезти за власні кошти залишки давальницької сировини та колісні пари, надресорні балки, бокові рами візків чи інші деталі вагонів, що підлягають поверненню замовнику. Якщо замовник після закінчення ремонту відповідного вагону або партії вагонів не вивезе за власні кошти залишки давальницької сировини (колісні пари, надресорні балки, бокові рами візків чи інші деталі вагонів, що підлягають вивезенню), підрядник нараховує плату за їх зберігання, яка виставляється окремим рахунком та підлягає оплаті в 5-ти денний термін з моменту виставлення. Плата за відповідальне зберігання визначається калькуляціями підрядника
Умовами пункту 4.5. Договору передбачено, що остаточний розрахунок за цим Договором між Сторонами проводиться протягом 5 банківських днів з дати підписання Акту(ів) виконаних робіт. Плата за відповідальне зберігання давальницької сировини, колісних пар, надресорних балок, бокових рам візків чи інших деталей вагонів розраховується за одну одиницю за день зберігання та визначається калькуляцією підрядника.
Відповідно до пункту 4.13. Договору всі витрати, пов`язані з простоєм на коліях станції (маневрова робота, плата за користування, збір за зберігання, тощо), передислокацію вагонів до подачі на колії підрозділу для ремонту та після повернення з ремонту на колії станції, які виникли з вини Замовника, сплачуються ним на відповідній станції або за виставленим рахунком Підрядника, протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем не надані акти приймання-передачі виконаних робіт на суму заборгованості.
22.07.2020 на адресу відповідача було направлено оригінали акту №1300/484 виконаних робіт по договору №П/В-20466/НЮ з рахунками, калькуляціями та акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів.
01.09.2020 Позивачем направлено до ТОВ «ЗАВОД «БУДІНВЕСТ» лист від 01.09.2020 вих.№1684 з вимогою погасити заборгованість за договором від 31.03.2020 №П/В-20466/НЮ.
06.10.2020 Відповідачу поштовим відправленням №6100145142217 направлено лист вих.№2000 з повідомленням про заборгованість у сумі 24 792,88 грн за невиконання умов договору від 31.03.2020 №П/В-20466/НЮ з копіями документів підтверджуючих нарахування даної суми на 32 аркушах. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №6100145142217 отримано відповідачем під особистий підпис 09.10.2020. (т.1 а.с.98).
Позивачем було направлено на адресу Відповідача претензію від 12.01.2021 вих.№0-05-11/26 з вимогою сплатити Позивачу заборгованість. Згідно сервісу АТ «Укрпошта» відповідач отримав претензію 25.01.2021.
Як вказує позивач, на дату подання позовної заяви до господарського суду жодної оплати не було здійснено, а також жодної відповіді стосовно розгляду даної претензії та попередніх листів позивачу не надійшло.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи позивача, що поведінка відповідача свідчить про свідоме ухиляння останнього від виконання зобов`язань по договору від 31.03.2020 № П/В-20466/НЮ перед регіональною філією «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» в частині сплати заборгованості у сумі 24 940,84 грн.
Колегія суддів зазначає, що відсутність у матеріалах справи доказів направлення/отримання відповідачем відповідних рахунків не спростовує факту надання таких послуг позивачем за спірним Договором.
За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором у сумі 24.940,84 грн., а доводи відповідача є безпідставними.
Крім суми основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 1.191,39 грн за період з 18.06.2020 по 30.11.2020.
У відповідності до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Умовами пункту 8.1. Договору передбачено, що замовник, у разі несвоєчасного проведення платежів, передбачених цим договором, сплачує підряднику за весь час затримки проведення платежів пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом строку затримки, яка обчислюється виходячи із загальної суми несвоєчасно проведених платежів.
Перевіркою наданого розрахунку пені судами встановлено, що нарахування пені за період з 18.06.2020 по 30.11.2020 здійснювалось позивачем виходячи з сукупної суми заборгованості 24.940,84 грн. 
Судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 1.191,39 грн за період з 18.06.2020 по 30.11.2020 з урахуванням положень пункту 4.13. Договору, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідних рахунків відповідачем, що унеможливлює встановити дату порушення (прострочення) відповідного платежу за таким рахунком.
Таким чином, аргументи відповідача щодо порушення місцевим судом норм процесуального права не заслуговують на увагу.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. 
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і вимог.
Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної  інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду Харківської області від 12.08.2021 у справі №922/1959/21 без змін.
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 12.08.2021 у справі №922/1959/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя                                                                    П.В. Тихий

Суддя                                                                                          О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                          І.А. Шутенко