Ухвала
 
16 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 175/2315/17
провадження № 61-6229св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду                               від 23 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності,
     ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано частково недійсним рішення виконавчого комітету Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 24 лютого 2012 року № 165. Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно               від 21 червня 2012 року, серія та номер НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 про її право власності в цілому на дачний будинок АДРЕСА_1 у частині визнання за нею права власності на 598/1000 частини зазначеного дачного будинку. Визнано за             ОСОБА_1 право власності на 598/1000 частини вказаного будинку. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області             від 12 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.
У квітні 2021 року  ОСОБА_1  подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанціїу вказаній вище справі.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь

                                                                                                        О. М. Осіян

                                                                                                        Н. Ю. Сакара